УХВАЛА

23 січня 2020 року 
Київ
справа №300/1309/19
адміністративне провадження №К/9901/1596/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Усенко Є.А.
розглянув матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДФС) до фізичної особи-підприємця (далі - ФОП) ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 371 242,64 грн, 
У С Т А Н О В И В:
10.01.2020 ОСОБА_1 подав до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.08.2019 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019, у якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права просить зазначені судові рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору, а також копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Документ про сплату судового збору скаржник до касаційної скарги не додав, але заявив клопотання про звільнення від сплати судового збору.
Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви. 
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ухвалою             Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.06.2019 відкрито провадження в цій адміністративній справі. Тобто, позивач з адміністративним позовом звернувся до суду у червні 2019 року.
За змістом оскаржуваних судових рішень позовна заява містить вимоги майнового характеру, ціна позову  становить 371 242,64 грн.
Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, чинній на час подання позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Підпунктом 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (у редакції, чинній на час подання позовної заяви) визначено, що за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2019 встановлено у розмірі 1921,00 грн. 
Отже, ставка судового збору за подання касаційної скарги на судові рішення у цій справі становить 11   137,28 грн (371 242,64 х 1,5% х 200%).
Між тим, ОСОБА_1 просить звільнити його від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Частиною першою статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України з метою, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і гарантування принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану, встановлено можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку шляхом зменшення розміру належних до сплати судових витрат, звільнення від їх сплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.
Разом з тим, відповідно до положень частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).
Норми цієї статті є спеціальними, які встановлюють виключні підстави для відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Перелік таких підстав є вичерпним.
Норма частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо звільнення від сплати судового збору направлена на захист малозабезпечених осіб та осіб із складними життєвими ситуаціями.
Як свідчать матеріали касаційної скарги, ОСОБА_1 здійснював підприємницьку діяльність, в тому числі зовнішньо-економічні операції, що передбачає наявність певних матеріальних, в тому числі фінансових ресурсів.
В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 посилається на те, що його дохід за 2018 рік склав 28   417,00 грн, а за 2019 рік доходу не отримував.
Разом з тим, додані до касаційної скарги відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених податків містять інформацію щодо доходів ОСОБА_1 за І-ІІІ квартали 2019 року, тоді як для вирішення питання сплати судового збору значення має матеріальний стан заявника на теперішній час.
З огляду на викладене, клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору не підлягає задоволенню.
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Згідно з положенням частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у разі якщо позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, постановляється ухвала про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до частини шостої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України питання про залишення касаційної скарги без руху суддя-доповідач вирішує протягом десяти днів з дня надходження касаційної скарги. 
Зважаючи на викладене, касаційна скарга залишається без руху із наданням десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху, протягом якого скаржник має право надати/надіслати суду касаційної інстанції документ про сплату судового збору у встановлених законом порядку та розмірі.
Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - залишити без руху. 
Встановити для усунення зазначених в ухвалі недоліків десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає. 

...........................

Є.А. Усенко,
Суддя Верховного Суду