ПОСТАНОВА
Іменем України

24 січня 2020 року 
м. Київ
справа №826/3196/17
адміністративне провадження №К/9901/61403/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
головуючий - Стародуб О.П., 
судді - Желєзний І.В.,  Кравчук В.М.
розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018р. (суддя - Огурцов О.П.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суд від 01.08.2018р. (судді - Кучма А.Ю., Безименна Н.В., Аліменко В.О.) у справі за позовом ОСОБА_1 до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:
-визнати протиправним та скасувати рішення про нікчемність транзакції здійсненої ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016р. в сумі 375000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231752 від 30.04.2016» на рахунок № НОМЕР_1 що належить позивачу та рішення про нікчемність транзакції здійсненої ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» 19.05.2016р. в сумі 34000,00 грн. з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231749 від 30.04.2016» на рахунок № НОМЕР_1 що належить позивачу; 
- зобов`язати внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку позивача № НОМЕР_1 .
В обґрунтування позовних вимог посилається на те що він є вкладником в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач протиправно не включив  його до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оскільки таке невключення суперечить вимогам закону та порушує його право, як вкладника, на отримання гарантованої суми вкладу. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.04.2018р., залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018р., позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення про нікчемність транзакцій здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (01014, м. Київ, вул. Струтинського Сергія, 8, код ЄДРПОУ 39140702) 19.05.2016р. в сумі 375 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231752 від 30.04.2016" та в сумі 34 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231749 від 30.04.2016" на рахунок № НОМЕР_1 що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).
Зобов`язано уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у ПАТ "Банк Михайлівський" Волкова Олександра Юрійовича внести зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у Публічному акціонерному товаристві "Банк Михайлівський" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, шляхом внесення відомостей щодо рахунку ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).
З рішеннями судів попередніх інстанцій не погодився відповідач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський", звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
В обґрунтування касаційної скарги посилається на те, що судами не встановлено правову природу походження коштів на поточному рахунку позивача, які були ним залучені за договором позики.
Зокрема посилався на те, що договір позики укладений між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі банку, як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором, по своїй природі не є вкладом в розумінні Закону №4452-VI.
Крім того, Уповноважена особа Фонду вказує на те, що правочини, які укладені під час дії заборони на укладення таких правочинів проблемним банком, встановленої постановою НБУ, яка була обов`язковою до виконання, є нікчемними відповідно до пунктів 2, 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VІ.
Відзиву на касаційну скаргу до суду не надходило.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права суд приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що на підставі договору укладеного з ПАТ «Банк Михайлівський» на ім`я позивача відкрито поточний особовий рахунок № НОМЕР_1 .
30.04.2016р. між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договори Тип договору: «Суперкапітал» (Новий) №980-006-000231752 та №980-006-000231749, відповідно до яких позивачем передано ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» грошові кошти в розмірі 5000,00 грн. строком до 22.10.2016р. під 33,54 відсотки річних з виплатою відсотків щомісячно та  34000,00 грн строком до 31.10.2016р. під 33,54 відсотки річних з виплатою відсотків щомісячно, відповідно.
04.05.2016р. між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено додаткову угоду до договору від 30.04.2016 №980-006-000231752, якою внесено зміни до підпункту 1 пункту 1.2 розділу І договору визначено суму коштів у розмірі 375000,00 грн.
Факт перерахування грошових коштів за вказаними договорами підтверджується платіжними дорученнями від 30.04.2016р. на суму 40000,00 грн, від 04.05.2016р. №41684 на суму 34000,00 грн, №48365 на суму 370000,00 грн, №41705 на суму 5000,00 грн.
18.05.2016р. ПАТ «Банк Михайлівський» уклав із ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» Договір відступлення права вимоги №1805.
Згідно з Договором відступлення №1805 ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» зобов`язалось відступити Банку права вимоги, належні ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр», за кредитними договорами з усіма додатковими угодами до них, укладеними з фізичними особами. Банк в свою чергу, зобов`язався оплатити права вимоги.
19.05.2016р. ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» перерахувало на користь позивача грошові кошти в сумі 375000,00 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором № 980-006-000231752 від 30.04.2016» та в сумі 34000,00 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231749 від 30.04.2016», що підтверджується довідкою про стан рахунку від 07.09.2016р. №ЗГ1/2297.
На підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПАТ «Банк Михайлівський» до категорії неплатоспроможних» від 23.05.2016 №14/БТ, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Банк Михайлівський» №812 від 23.05.2016р., згідно з яким запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в публічному акціонерному товаристві «Банк Михайлівський» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича строком на 1 місяць з 23.05.2016р. по 22.06.2016р.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду строк тимчасової адміністрації продовжено до 22.07.2016р. та продовжено повноваження Уповноваженої Фонду на здійснення тимчасової адміністрації до 22.07.2016р. включно.
На підставі постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Михайлівський» від 12.07.2016р. №124-рш, виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Банк Михайлівський» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 12.07.2016р. №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та призначено Уповноваженою особою Фонду на ліквідацію провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Ірклієнка Юрія Петровича з 13.07.2016р. по 12.07.2018р. включно.
Рішенням виконавчої дирекції Фонду №1702 від 01.09.2016р. повноваження ліквідатора публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» делеговано провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Волкову Олександру Юрійовичу з 05.09.2016р. включно.
24.05.2016р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Михайлівський» було прийнято наказ №27/1 про створення комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними.
01.06.2016р. Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" видано накази №42/2 та № 42/1 «Про затвердження висновків Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними».
08.07.2016р. за результатами засідання Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними тимчасової адміністрації ПАТ «Банк Михайлівський» складено протокол, відповідно до якого вирішено, що згідно з висновками, які викладені в актах перевірки від 30.05.2016р. №1, від 03.06.2016р. №2, від 03.06.2016р. №3, від 02.06.2016р. №4, від 01.07.2016р. №8, від 06.07.2016р. №10 встановлено, що договір відступлення прав вимоги від 18.05.2016р. №1805, укладений банком із ТОВ «ІРЦ», договір відступлення прав вимоги 19.05.2016р. №1, укладений банком із ТОВ «ІРЦ», договір відступлення прав вимоги від 19.05.2016р. №2, укладений банком із ТОВ «КІЦ», та договір факторингу від 19.05.2016р. №1905, укладений банком із ТОВ «ФК «ПЛЕЯДА», а також правочини (транзакції) по перерахуванню коштів ТОВ «ІРЦ» та ТОВ «КІЦ» 19.05.2016 на рахунки фізичних осіб мають ознаки нікчемності передбачені частиною третьою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».
Відповідачем на адресу позивача направлено повідомлення про нікчемність правочину від 07.09.2017р. №ЗР1/2297/1, в якому зазначено, що переказ коштів, здійснений 19.05.2016р. в сумі 375000,00 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006- 000231752 від 30.04.2016» та в сумі 34000,00 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231749 від 30.04.2016» на рахунок № НОМЕР_1 , що належить позивачу був визнаний нікчемним.
Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог суди виходили з того, що Уповноважена особа Фонду наділена повноваженнями перевірки правочинів, укладених банком, на предмет виявлення серед них нікчемних. В той же час, таке право не є абсолютним, а кореспондується із обов`язком встановити перед прийняттям рішення обставини, з якими Закон №4452-VI пов`язує нікчемність правочину. Одного лише твердження про нікчемність правочину недостатньо для визнання його таким, оскільки воно у даному випадку нівелюється протилежним твердженням вкладника про дійсність договору. При цьому обов`язковою умовою перевірки правочину (договору) на відповідність ознакам, визначеним частині третій статті Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», є їх укладення або вчинення саме банком.
Суди виходили з того, що сторонами за договорами від 30.04.2016р. №980-006-000231752 та №980-006-000231749 є позивач та ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» та відповідно саме вони є особами, на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків яких спрямований правочин щодо повернення коштів залучених за вказаними договорами, у той час, як ПАТ "Банк Михайлівський", не був стороною договору, а виконував свої зобов`язання за договорами банківського рахунку перед клієнтом, тобто виконував виключно технічну функцію з перерахування коштів з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» на рахунок позивача.
Суди дійшли висновку, що операції з перерахування коштів ТОВ «Інвестиційно - розрахунковий центр» на рахунок позивача не належать до правочинів, передбачених частиною другою статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», обов`язок та право щодо перевірки яких на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті покладено на/надано Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для перевірки та визнання нікчемним вказаного правочину.
Крім того, суди дійшли висновку, що факт укладення між ПАТ «Банк Михайлівський» та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» договорів відступлення права вимоги №1805 від 18.05.2016р. та №1 від 19.05.2016р. не міг жодним чином вплинути на нікчемність оскаржуваних операцій, оскільки вказані договори стосуються відступлення права вимоги за кредитними договорами (із забезпеченням) з усіма додатковими угодами до них та за договорами купівлі-продажу цінних паперів з усіма додатковими угодами до них, які укладені ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» та юридичними особами, в той час коли у межах спірних правовідносин між позивачем та ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр» укладено договір, який предметно відноситься до договору позики, де кредитором виступає позивач, а не ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий центр».
Враховуючи вкладене, суди дійшли висновку, що відповідачем не доведено наявність правових підстав для не включення позивача до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, з урахуванням грошових коштів на відкритому рахунку позивача № НОМЕР_1 та наявність правових підстав для скасування рішення відповідача про визнання протиправним та скасування рішення про нікчемність транзакцій здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" на рахунок, що належить позивачу.
З такими висновками колегія суддів погоджується частково виходячи з наступних мотивів та передбачених законом підстав.
Так, відповідно до частин 1, 2, 4 статті 26 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.
Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Фонд не відшкодовує кошти: 1) передані банку в довірче управління; 2) за вкладом у розмірі менше 10 гривень; 3) за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника; 4) розміщені на вклад у банку особою, яка була членом спостережної (наглядової) ради, правління (ради директорів), ревізійної комісії банку, якщо з дня її звільнення з посади до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 5) розміщені на вклад у банку особою, яка надавала банку професійні послуги як аудитор, юридичний радник, суб`єкт оціночної діяльності, якщо ці послуги мали безпосередній вплив на виникнення ознак неплатоспроможності банку і якщо з дня припинення надання послуг до дня прийняття Національним банком України рішення про віднесення такого банку до категорії неплатоспроможних не минув один рік; 6) розміщені на вклад власником істотної участі банку; 7) розміщені на вклад особою, яка на індивідуальній основі отримує від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або має інші фінансові привілеї від банку; 8) за вкладом у банку, якщо такий вклад використовується вкладником як засіб забезпечення виконання іншого зобов`язання перед цим банком, у повному обсязі вкладу до дня виконання зобов`язань; 9) за вкладами у філіях іноземних банків; 10) за вкладами у банківських металах.
Згідно частин 1, 2, 5, 6 статті 27 цього Закону Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.
Протягом шести днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
Відповідно до частини 2 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.
Частина 3 статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку" від 16.07.2015 №629-VIII (далі - Закон №629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015р. частину третю статті 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
Такі зміни були внесені до Закону №4452-VI, набули чинності і діяли станом на час виникнення спірних у цій справі правовідносин.
Таким чином, вчинення (укладення) банком, віднесеним до проблемних, правочинів (у тому числі договорів) з порушенням норм законодавства, зокрема Закону України «Про банки і банківську діяльність», Закону України «Про Національний банк України», може бути підставою для невключення до переліку рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, у зв`язку із віднесенням таких правочинів (в тому числі договорів) до числа нікчемних відповідно до пункту 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-VI.
Водночас, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для запобігання таким зловживанням у майбутньому прийнято Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших  фінансових послуг" від 15.11.2016р. №1736-VІІІ (далі - Закон №1736-VІІІ), яким, крім іншого, внесені зміни до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
Таким чином, з метою поширення гарантій Закону №4452-VI на законодавчому рівні до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не відповідали поняттю вкладу згідно з чинними законодавством.
У справі, яка розглядається судами встановлено, що правочин по передачі позивачем ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" коштів (позики) та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних. 
При цьому, кошти позивача відповідають критеріям, визначеним Законом №1736-VІІІ, а тому в силу закону вони прирівнюються до вкладу, а позивач - до вкладника.
Висновки щодо застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах викладено у постанові Верховного Суду від 21.12.2019р. у справі №823/1674/18 і такі висновки враховуються судом під час вирішення даної справи.
Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій пунктів 2, 7-9 частини третьої статті 38 Закону №4452-IV колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені положення Закону №4452-IV до спірних відносин за участю ПАТ «Банк Михайлівський» не застосовуються з огляду на те, що ці відносини врегульовано спеціальним  Законом №1736-VIII.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.
В той же час, у постанові від 04.07.2018р. №819/353/16 Велика Палата Верховного Суду у подібних правовідносинах сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування рішення (наказу) в частині визнання нікчемними правочинів, укладених між  банком та позивачем.
Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу (рішення) Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним.
Відповідно до пункту 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Відповідно до  статті 354 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, третьої та четвертої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
За таких обставин, рішення судів попередніх інстанцій в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про нікчемність транзакцій здійснених ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" 19.05.2016 в сумі 375 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231752 від 30.04.2016" та в сумі 34 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231749 від 30.04.2016" на рахунок № НОМЕР_1 що належить ОСОБА_1 - підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині, а в решті - залишенню без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 351, 354, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, 
п о с т а н о в и в :
Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задовольнити частково.
Рішення  Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018р. в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення про нікчемність транзакцій здійснених Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-розрахунковий центр" (01014, м. Київ, вул. Струтинського Сергія, 8, код ЄДРПОУ 39140702) 19.05.2016р. в сумі 375 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231752 від 30.04.2016" та в сумі 34 000,00 грн. з призначенням платежу "Повернення коштів згідно з договором №980-006-000231749 від 30.04.2016" на рахунок № НОМЕР_1 що належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) - скасувати, а провадження у справі в цій частині закрити. 
В решті рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.04.2018р. та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01.08.2018р. залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає
Судді:                                                                                
О.П. Стародуб          
І.В. Желєзний 
В.М. Кравчук