П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

20 лютого 2020 р.	м.Одеса	Справа № 540/1772/19	

 	                                               Головуючий в 1 інстанції: Гомельчук С.В.                                           рішення суду першої інстанції прийнято у                                                       м. Херсон 12 листопада 2019 року                        	
                                                                          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                    Танасогло Т.М.,
           суддів:                                                             Димерлія О.О., Єщенка О.В.

                                            за участю секретаря – Недашковської Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, у справі за позовом Приватного підприємства "A&S Мастер" до Митниці Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (правонаступник – Чорноморська Митниця Держмитслужби) про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В :

28.08.2019 року до Херсонського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства "A&S Мастер" (далі по тексту – ПП "A&S Мастер", позивач) до Митниці ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі по тексту – відповідач), у якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 21.08.2019 року №UA508000/2019/000067/2.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час декларування митної вартості імпортованого товару позивач визначив його вартість відповідно до ціни контракту. Всі необхідні документи були надані. Відповідачем безпідставно застосовано резервний метод визначення митної вартості товару. Оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів не містить обґрунтованих підстав для коригування заявленої декларантом митної вартості товару.
Рішенням Херсонським окружним адміністративним судом від 12 листопада 2019 року адміністративний позов Приватного підприємства "A&S Мастер" задоволено в повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.
У своїх доводах апелянт зазначає, що декларантом обрано основний метод визначення митої вартості товару – за ціною товару щодо товарів, які імпортуються. Перевіркою поданих документів виявлені розбіжності, які не давали змогу встановити реальну митну вартість товару за ціною договору. Позивач не спростував додатково наданими документами сумніви стосовно заявленої митної вартості товару. Враховуючи наведене, апелянт вважає, що дії митного органу є правомірними та відповідають вимогам законодавства, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року клопотання Чорноморської митниці Держмитслужби про заміну відповідача у справі - задоволено.
Замінено відповідача у справі - Митницю Державної фіскальної служби у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі його правонаступником - Чорноморською митницею Держмитслужби.
В судове засідання сторони не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає можливим розглянути справу без їх участі у відкритому судовому засіданні та відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, між ПП "A&S Мастер" (покупець) та компанією HAINING YICHENG HARDWARE CO LTD (продавець) укладений контракт від 27.03.2018 року № СН-UA-18/03/27 (далі-Контракт) на поставку меблевої фурнітури, шурупів у номенклатурі, кількості і цінах згідно супровідних документів на умовах FOB SHANGHAI, відповідно до Міжнародних правил Інкотермс 2010.
На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець (HAINING YICHENG HARDWARE CO LTD) здійснив поставку на адресу Покупця товару: “вироби з чорних металів з різьбою зі сталі, шурупи та гвинти само нарізні, загальнопромислового призначення, у асортименті 15607,75 тис. шт. – код товару – 73181499.
21.08.2019 року декларантом підприємства ПП "А&S МАСТЕР" за договором про надання послуг митного брокера ФОП ОСОБА_1 до сектору митного оформлення митного поста “Херсон-центральний” Митниці ДФС у Херсонській області, АР Крим та м. Севастополі подана митна декларація для здійснення митного оформлення зазначеного товару – митна декларація № UA508070/2019/001642.
Митна вартість товарів, визначена декларантом самостійно у сумі 17616,38 доларів США за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).
Для здійснення митного оформлення та підтвердження заявленої у митній декларації митної вартості товару, декларантом надані наступні документи: пакувальний лист від 17.06.2019 року б/н; рахунок-фактура від 17.06.2019 року № 1910022; коносамент від 20.06.2019 року №SHWS219060791; автотранспортна накладна від 18.08.2019 року № 363; декларація про походження товару від 17.06.2019 року № 1910022; акт про проведення огляду товару від 20.08.2019 року №UA508070/2019/001607; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 12.08.2019 року № 2874; документ на підтвердження вартості перевезення товару від 12.08.2019 року №1208/19-1; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 17.06.2019 року № 13; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 10.06.2019 року б/н; зовнішньоекономічний договір від 27.03.2018 року № CH-UA-18/03/27; договір про надання послуг митного брокера від 02.01.2012 року № 02/01/12; договір (контракт) про перевезення від 21.02.2018 року №21127-4; інформація про позитивні результати державних видів контролю при застосуванні порядку інформаційного обміну між органами доходів і зборів від 20.08.2019 року № 4474763; митна декларація, за якою відмовлено у випуску товарів від 21.08.2019 року №UA508070/2019/001627.
При здійсненні перевірки вказаної митної декларації за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР) виявлено ризики, а саме, сформовано перелік попереджень щодо декларанта та обов`язкових митних процедур, які полягали у ретельному опрацюванні поданих документів для оцінки наявності підстав для запиту додаткових документів відповідно до частин 3 та 4 ст. 53 Митного кодексу України.
Так, відповідачем зауважено на тому, що декларантом подано не всі документи для підтвердження митної вартості, а надані документи містять розбіжності, а саме:
- в наданому до митного оформлення рахунку – фактурі від 17.06.2019 року №1910022, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця;
- у додатково наданій комерційній пропозиції виробника товару, адресованій позивачу, відсутня інформація щодо терміну дії цін, тобто не можливо прослідкувати чи діяли зазначені у комерційній пропозиції ціни на день виставлення специфікації до контракту;
- відповідно до положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованою товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції);
- зважаючи на спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом “По товару можливе заниження митної вартості” було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС ДФС - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну;
- серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару, втрати на страхування як окрема складова до митної вартості не включена;
- декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: документи про вартість страхування, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, виписки з бухгалтерської документації, копія митної декларації країни відправлення.
21.08.2019 року відповідачем за митною декларацією № UA508070/2019/001642 прийнято рішення № UA508070/2019/000067/2 про коригування митної вартості товарів, згідно якої митна вартість товару відкоригована у бік збільшення на суму 29548,18 дол. США.
У зв`язку із рішенням відповідача № UA 508000/2019/000067/2, позивач додатково сплатив: за товар № 1 – суму ПДВ в розмірі 57859,95 грн. та суму мита в розмірі 13776,18 грн., всього – 71636,13 грн.
Позивач вважає спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем у відповідності до вимог митного законодавства для підтвердження заявленої митної вартості товару було подано до митного органу всі необхідні для цього документи та митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, отже є всі підстави для визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 21.08.2019 року № UA508000/2019/000067/2.
Колегія суддів погоджується з такими висновкоми суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 49, 50 Митного кодексу України (далі – МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.
Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
З матеріалів справи вбачається, що при декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.
Частиною 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів наведений в ч. 2 цієї статті.
Відповідно до ст. 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до вимог ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
Тобто, відповідно до норм Митного кодексу України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.
Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Проаналізувавши, вищевикладені норми права, колегія суддів приходить до висновку, що витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
З матеріалів справи вбачається, що підставами для здійснення відповідачем спірного коригування митної вартості товарів слугували наступні обставини:
1)  в рахунку – фактурі від 17.06.2019 року № 1910022, відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця;
2) у комерційній пропозиції виробника товару, адресованій позивачу, відсутня інформація щодо терміну дії цін, тобто не можливо прослідкувати чи діяли зазначені у комерційній пропозиції ціни на день виставлення специфікації до контракту;
3) спрацювання Автоматизованої системи з оцінки ризиків зі змістом “По товару можливе заниження митної вартості” було здійснено порівняння митної вартості товару з рівнем митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну, що міститься в ЄАІС ДФС - встановлено, що рівень вартості товару значно нижчий від рівня митної вартості подібних товарів, що імпортуються в Україну;
4) серед документів наданих митниці для підтвердження заявленого рівня митної вартості відсутня інформація про те, що товар не страхувався покупцем, що може свідчити про приховування достовірної інформації щодо страхування товару, втрати на страхування як окрема складова до митної вартості не включена;
5) декларантом неподані усі необхідні документи, а саме: документи про вартість страхування, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, виписки з бухгалтерської документації, копія митної декларації країни відправлення;
6) положенням статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі зазначено, що оцінка імпортованою товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції).
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що твердження відповідача стосовно того, що в рахунку-фактурі від 17.06.2019 року №1910022 відсутнє посилання на контракт, на виконання якого він виданий, а також банківські реквізити продавця  не впливає на ціноутворення та не спростовує реальної вартості товару.
Згідно матеріалів справи відповідно до п. 5.3 Контракту № СН-UA-18/03/27 від 27.03.2018 року місце платежу - валютні реквізити продавця, що вказані в даному контракті чи доповненнях до нього (додаткових угодах, інвойсах, специфікаціях), які є невід`ємною частиною цього контракту. Отже зазначеним пунктом контракту передбачено, що платежі мають здійснюватись на валютні реквізити, вказані у договорі. До того ж за п. 5.5 договору умови оплати – 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад.
Таким чином, сам факт оплати не впливає на митну вартість товару, оскільки за умовами договору сторони можуть розрахуватись уже після розмитнення товару.
Посилання митного органу на відсутність у комерційній (бізнес) пропозиції виробника товару періоду дії наведених у ній цін, не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів, про що було правильно зазначено судом першої інстанції, суд апеляційної інстанції також погоджується з цією позицією.
Посилання відповідача у рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.08.2019 року №UA508000/2019/000067/2, на положення статті VII Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі, оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості товару (під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції), суд апеляційної інстанції не приймає до уваги, оскільки відповідачем не наведені обставини та докази, яким чином документи, надані позивачем, порушують чи не відповідають вимогам вказаної статті. До того ж , згідно положень Митного кодексу України, застосування Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, можливе лише у разу, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у ст. ст. 58-63 цього кодексу.
Верховним Судом у постановах від 04.09.2018 року в справі № 814/2659/16, від 24.01.2019 року в справі № 804/3893/17 висловлена аналогічна правова позиція.
Також суд апеляційної інстанції, вважає необґрунтованим доводи апелянта щодо посилання на дані ЄАІС, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено.
При цьому суд апеляційної інстанції наголошує, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку із чим, така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню (постанова Верховного суду від 24.01.2019 року по справі № 820/636/17).
Як вбачається з матеріалів справи, поставка товару імпортованого позивачем згідно контракту від 27.03.2018 року (а.с. – 46) здійснювалась на умовах FOB SHANGHAI за правилами Інкотермс 2010.
Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що є офіційні правила Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів, видання МТП № 560, в редакції з 01.01.2011 року Інкотермс-2010, за змістом яких посилання на Інкотермс-2010 в договорі купівлі-продажу чітко визначає відповідні обов`язки сторін та зменшує ризик юридичних ускладнень. Метою Інкотермс є забезпечення єдиного набору міжнародних правил для тлумачення найбільш уживаних торговельних термінів у зовнішній торгівлі.
Відповідно до Інкотермс-2010 FOB (Free On Board, або  Франко борт (… назва порту відвантаження)  це термін інкотермс,  який означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміна FOB на продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. 
Отже, відповідно до умов поставки FOB позивач як покупець ніс витрати по транспортуванню товару.
Як зазначив позивач витрати на страхування товару не здійснювались, про що було повідомлено Митницю у наданих до митного оформлення документах.
Щодо доводу апелянта про те, що декларантом неподані усі необхідні документи, суд апеляційної інстанції зазначає наступне: відповідно до положень ст. 53 Митного кодексу України, декларант на вимогу митниці надає всі наявні у нього документи.
Не надання додаткових документів не є підставою для здійснення коригування митної вартості.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у справах № 804/16980/14, №815/2013/15.
З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач не довів, що позивач сплатив за товар іншу суму ніж та, яка заявлена у якості митної вартості товару.
Позивачем для митного оформлення були надані всі документи, необхідні для підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару, які містили необхідні числові показники митної вартості, що було правильно встановлено судом першої інстанції.
Відповідно до п. 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України № 598 від 24.05.2012 року, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
Зі змісту графи 33 оскаржуваного рішення № UA508070/2018/000031/1 від 21.08.2019 року, то "за результатами проведеної консультації, митну вартість товару № 2 скориговано та визначено за резервним методом відповідно до статті 64 Митного кодексу України на підставі інформації, наявної у митного органу - МД від 12.08.2019 № UА500010/2019/21678, а саме: 1,15 дол. США/кг. (вартість аналогічного товару на аналогічних умовах поставки) (числове значення митної вартості товару становить: 25694,07*1,15= 29548,18 дол. США). Попередні методи не застосовуються з наступних причин: основній метод (вартість операції) - неподання усіх необхідних документів, які підтверджують митну вартість товару, невідповідність ціни угоди інформації, що наявна у митного органу. Другорядні:- за ціною договору щодо ідентичних товарів - відсутність інформації за ціною угоди щодо ідентичних товарів; - за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів - відсутність інформації за ціною угода щодо подібних (аналогічних) товарів; - на основі віднімання вартості - відсутність інформації щодо числового І значення витрат для цілей вирахування вартості; - на основі додавання вартості (обчислена вартість) - відсутність інформації щодо складових для обчислення вартості товару".
При цьому, з матеріалів справи вбачається, що вказана графа оскаржуваного рішення не містить інформації - який саме товар було використано в якості джерела інформації, які числові значення митної вартості таких товарів, відсутні обґрунтування числового значення митної вартості товарів, відсутнє її коригування, не зазначені факти, які вплинули або повинні були вплинути на таке коригування, щодо обсягів, умови поставки, фактурної вартості, методи визначення митної вартості тощо.
З огляду на вищевикладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не надано переконливих доказів, які підтверджують правомірність прийняття оскаржуваного рішення щодо коригування митної вартості. Натомість, надані позивачем до митного оформлення документи спростовують сумніви щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару та/або неправильності обрання позивачем методу визначення та обчислення митної вартості товару.
Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів від 21.08.2019 року № UA508000/2019/000067/2.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, рішення або ухвалу - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, тому апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, –

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Чорноморської митниці Держмитслужби залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року, у справі за позовом Приватного підприємства "A&S Мастер" до Чорноморської митниці Держмитслужби про визнання протиправним та скасування рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст судового рішення виготовлений 26 лютого 2020 року.

Головуючий суддя 	 	Танасогло Т.М.	
Судді	    	Димерлій О.О.    Єщенко О.В.