ПОСТАНОВА
Іменем України

07 лютого 2020 року 
м. Київ
справа №826/11086/18
адміністративне провадження №К/9901/25973/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А.,
суддів: Білоуса О.В.,  Гусака М.Б., 
розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу касаційну скаргу адвоката Васильняка Романа Івановича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста-Машина», на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2019 (суддя - Аверкова В.В.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 (судді - Бєлова Л.В., Безименна Н.В., Кучма А.Ю.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста-Машина» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В :
У липні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Чиста-Машина» (далі - ТОВ «Чиста-Машина», Товариство, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС, відповідач), в якому просило: визнати протиправним та скасувати рішення комісії ДФС України від 04.06.2018 №9300/39331864/2; визнати протиправною бездіяльність ДФС України щодо нереєстрації податкової накладної від 30.04.2018 №8 на загальну суму 712'500,00 грн (в тому числі, ПДВ 118' 750,00 грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних; зобов`язати ДФС України вжити дії щодо реєстрації податкової накладної від 30.04.2018 №8 на загальну суму 712' 500,00 грн (в тому числі, ПДВ 118' 750,00 грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Обґрунтовуючи позов, Товариство зазначає, що відповідачем при прийнятті спірного рішення не враховано суть взаємовідносин позивача з Товариством з обмеженою відповідальністю «Трансінвестком», пояснення та первинні документи, подані позивачем, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 30.04.2018 №8.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.02.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019, у задоволенні позову ТОВ «Чиста-Машина» відмовлено.
Висновок суду про відмову в задоволенні позову вмотивований тим, що оскаржуване рішення комісії ДФС України з питань розгляду скарги від 04.06.2018 №9300/39331864/2, прийняте за результатами  розгляду пояснень на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у досудовому порядку, не є актом реалізації контролюючим органом повноважень у сфері управлінської діяльності, оскільки не породжує для платника будь-якого додаткового обов`язку та не перешкоджає реалізації його права та, як наслідок, не підлягає скасуванню. Відмовляючи у задоволенні вимог про визнання протиправною бездіяльності ДФС України щодо нереєстрації податкової накладної від 30.04.2018 №8 на загальну суму 712' 500,00 грн (в тому числі, ПДВ 118' 750,00 грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних та про зобов`язання ДФС України вжити дії щодо реєстрації податкової накладної від 30.04.2018 №8 на загальну суму 712' 500,00 грн (в томі числі, ПДВ 118' 750,00 грн.) в Єдиному реєстрі податкових накладних, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивачем обрано невірний спосіб захисту прав з огляду на те, що рішення про відмову в реєстрації зазначеної податкової накладної позивач не оскаржує.
Адвокат Васильняк Р.І., як представник ТОВ «Чиста-Машина», подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким направити справу на новий розгляд.
Доводи позивача обґрунтовані посиланням на те, що відповідач протиправно відмовив в реєстрації податкової накладної від 30.04.2018 №8 на загальну суму 712' 500,00 грн (в тому числі, ПДВ 118'750,00 грн), оскільки Товариство разом із поясненнями, а в подальшому зі скаргою надавало повний пакет документів, який підтверджував факт реалізації послуг з надання в оренду ТОВ «Трейдспецтранс» залізничного рухомого складу, а також копії документів, що підтверджували походження вказаного рухомого складу (договору поставки, видаткових накладних, актів приймання-передачі, платіжних доручень). 
Відповідач не реалізував процесуальне право подати відзив на касаційну скаргу.
Верховний Суд, перевірив наведені у касаційній скарзі доводи позивача, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що Товариство направило на реєстрацію в Єдиному  реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.04.2018 №8. 
Згідно з квитанцією від 05.05.2018 № 9084248398 реєстрація податкової накладної  від 30.04.2018 №8 була зупинена на підставі пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. За змістом квитанції  податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1.6 пункту 1 критеріїв ризиковості платника податків. Платнику податку (Товариству) запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У судовому процесі встановлено, що згідно з рішенням від 16.05.2018 №703474/39331864 Комісії ДФС України відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у зв`язку з неподанням позивачем копій документів відповідно до наведеного в рішенні переліку: договір, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції; складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі, рахунки-фактури/інвойси; акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Не погоджуючись з цим рішенням, позивач подав до ДФС України скаргу від 25.05.2018, в якій просив скасувати рішення від 16.05.2018 №703474/39331864 та зареєструвати податкову накладну від 30.04.2018 №8 на загальну суму 712' 500,00 грн (в тому числі, ПДВ 118' 750,00 грн).
Рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 04.06.2018 №9300/39331864/2 залишено скаргу без задоволення, а рішення Комісії ДФС від 16.05.2018 №703474/39331864 - без змін з посиланням на таку підставу, як  надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття рішення про задоволення скарги; відсутність копій документів, що підтверджують факт реалізації товарів (робіт, послуг), та/або документи надані не у повному обсязі.
Відповідно до абзацу першого  пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, далі - так само) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин (абзац десятий пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України (в редакції Закону № 2245-VIII від 07.12.2017).
Пунктом 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117), встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема  критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. 
За результатами розгляду відповідних пояснень та підтверджуючих документів відповідними комісіями контролюючих органів приймається рішення про реєстрацію податкової накладної або про відмову у такій реєстрації.
Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (пункт 21 Порядку № 117).
Згідно з пунктом 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.
Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору (абзаци другий, третій пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України).
Порядок та особливості оскарження рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних встановлені в пункті 56.23 цієї статті.
Так, відповідно до положень підпунктів 56.23.1 та 56.23.2 пункту 56.23  скарга на рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних подається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, і розглядається в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, за участі уповноваженої особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Відповідно до пункту 1 Порядку розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, розгляд скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - комісії контролюючих органів), про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється комісією ДФС з питань розгляду скарг, яка є постійно діючим колегіальним органом ДФС, за участю уповноваженої особи Мінфіну.
Згідно з пунктом 13 цього Порядку  за результатами розгляду скарги комісія ДФС з питань розгляду скарг приймає одне з таких рішень: задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; залишає скаргу без задоволення та рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін; залишає скаргу без розгляду.
Звертаючись до суду з адміністративним позовом та обґрунтовуючи позовні вимоги, Товариство фактично не погоджувалось з рішенням від 16.05.2018 №703474/39331864 про відмову у реєстрації  податкової накладної від 30.04.2018 №8, вважаючи, що відмова в реєстрації податкової накладної позбавляє його права на податковий кредит.
Разом з тим, позивач в цій адміністративній справі не оскаржує рішення від 16.05.2018 №703474/39331864, а просить скасувати рішення Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України №9300/39331864/2 від 04.06.2018 про результати розгляду його скарги на рішення від 16.05.2018 №703474/39331864.
Колегія суддів погоджується з висновком судів  першої та апеляційної інстанцій, що правових підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "ЧИСТА-МАШИНА" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення №9300/39331864/2 від 04.06.2018 немає, оскільки це рішення не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актом  вирішення спору в досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для позивача, а визнання цього рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права.
Що ж до позовних вимог Товариства про визнання протиправною бездіяльність ДФС України щодо нереєстрації податкової накладної від 30.04.2018 № 8 на загальну суму 712' 500,00 грн (в тому числі, ПДВ 118' 750,00 грн) в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язання ДФС України вжити дії щодо реєстрації цієї податкової накладної, то вони, як похідні, можуть бути задоволені після визнання неправомірним рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, тоді як позивач таку вимогу не заявив.
Розгляд судом адміністративної справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України, та в межах позовних вимог відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2, частини другої статті 9 зазначеного Кодексу є складовою диспозитивності як одного із принципів адміністративного судочинства.
У разі відмови платнику податку на додану вартість в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних належним способом захисту порушеного права в судовому порядку є позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування та, як наслідок, зобов`язання  відповідний контролюючий орган вчинити дії щодо реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
З доводом адвоката Васильняка Р.І. в касаційній скарзі про порушення судами першої та апеляційної інстанцій норми частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України не можна погодитися. Встановлюючи правило, що суд розглядає адміністративну справу в межах позовних вимог, цією нормою встановлено виключення у вигляді можливості у суду вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Такі повноваження суду щодо визначення меж розгляду адміністративної справи є субсидіарними, вони не можуть змінювати предмет спору, а лише стосуються обсягу захисту порушеного права. Як вже зазначено, Товариство не заявило вимогу про скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, від вирішення якої залежало, чи підлягає захисту право, на порушення якого Товариство посилається. Питання ефективності захисту порушеного права суд міг вирішити після розгляду такої вимоги. 
Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу адвоката Васильняка Романа Івановича, представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Чиста-Машина», залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.02.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.07.2019 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
О.В. Білоус 
 М.Б. Гусак ,
Судді Верховного Суду