ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/2128/19                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2020 року                                                                                                                 м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авіалінії Харкова» до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «У», - 

В С Т А Н О В И В :

Згідно з п. 2 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено. 
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.
Відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Позивача з підстав дотримання вимог валютного законодавства України при розрахунках за зовнішньоекономічним експортним Договором від 17.03.2015 №18-084 з ТОВ «Северный Ветер», за період з 17.03.2015 по 01.04.2016, про що складено відповідний Акт від 08 квітня 2016 року №257/26-15-14-06-03/25469838 (надалі - Акт), копія якого наявна в матеріалах справи (Т.1., а.с. 12-15).
Перевіркою встановлено порушення Позивачем статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», а саме несвоєчасне надходження на валютний рахунок ПАТ «Авіалінії Харкова» валютних коштів у сумі 269684,90 дол.США (еквівалент 6673581,46 грн.) за Договором від 17.03.2015 № 18-084 з ТОВ «Северный ветер»; п.1                        ст. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 №15-93 «Про систему валютного регулювання та валютного контролю», а саме порушення порядку декларування валютних цінностей та іншого майна станом на 01.01.2016.
На підставі зазначених порушень, Відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення форми «У» від 22 квітня 2016 року №0004441406, яким Позивачу на 1407413,11 грн. нараховано суму пені за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Відповідно до частини першої ст. 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР (надалі - Закон №185/94-ВР), виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.
Згідно з частиною четвертою ст. 1 Закону №185/94-ВР, Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частинами першими цих статтей.
Відповідно до частини першої ст. 4 Закону №185/94-ВР, порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).
Як зазначено Відповідачем в апеляційній скарзі, підставою для прийняття оскарженого Позивачем податкового повідомлення-рішення №0004441406 від 22.04.2016 є порушення ним при виконанні Договору поставки №18-084 від 17.03.2015 граничних термінів надходження валютної виручки в сумі 269684,92 дол. США.
17.03.2015 між Позивачем, як Постачальником, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Северный Ветер», як Замовником, укладено Договір поставки №18-084 (надалі - Договір), згідно з п. 1.1. якого Постачальник зобов`язується здійснити Замовнику поставку авіаційних запчастин, інструментів, предметів інтер`єру та іншого обладнання і витратних матеріалів, що використовуються в повітряних суднах, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити Товар.
На виконання умов Договору Позивачем відвантажено товари на суму 372672,15 доларів США, а саме за: ВМД №125120107/2015/361679 від 02.04.2015 на суму 31115,56 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 01.07.2015; ВМД №125120107/2015/363377 від 19.06.2015 на суму 53662,35 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 17.09.2015; ВМД №125120107/2015/363378 від 19.06.2015 на суму 9103,88 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 17.09.2015; ВМД №125120107/2015/363379 від 19.06.2015 на суму 9105,44 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 17.09.2015; ВМД №125120107/2015/364220 від 29.07.2015 на суму 111044,92 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 27.10.2015; ВМД №125120107/2015/364532 від 11.08.2015 на суму 137600,00 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 09.11.2015; ВМД №125120107/2015/364533 від 11.08.2015 на суму 6500,00 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 09.11.2015 року; ВМД №125120107/2015/364591 від 13.08.2015 на суму 14540,00 дол. США. Граничний термін надходження валютної виручки за вказаною операцією - 11.11.2015.
Факт поставки товарів за Договором Товариству з обмеженою відповідальністю «Северный Ветер» також підтверджується наявними в матеріалах справи Інвойсами, Товарно-транспортними накладними.
Як зазначено Позивачем в позовній заяві, та не заперечується Відповідачем у Відзиві на адміністративний позов, 01.07.2015 та 03.09.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю «Северный Ветер» Позивачу сплачено 102 987,23 дол. США за поставлений Товар по Договору, у зв`язку з чим залишок заборгованості склав        269684,92 доларів США.
07.09.2015 між Позивачем, як Первісним кредитором, та Товариством з обмеженою відповідальністю «ПОА «Тайфун», як Новим кредитором, укладено Договір про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань за Договором поставки №18-084 від 17.03.2015 (надалі - Договір відступлення прав вимоги), відповідно до п. 1.1. якого Первісний кредитор передав (відступив), а Новий кредитор набув право вимоги на суму заборгованості 269684,92 дол. США за Договором поставки №18-084 від 17.03.2015, та зобов`язується сплатити Первісному кредитору за відступлення Права вимоги за заборгованістю Ціну договору у порядку та строки встановлені цим Договором.
На виконання умов Договору відступлення прав вимоги, між Позивачем та ТОВ «ПОА «Тайфун» 07.09.2015 підписано Акт приймання-передачі права вимоги за Договором поставки №18-084 від 17.03.2015 у сумі 269684,92 дол. США. Крім того, за Актом приймання-передачі документації від 07.09.2015 Первісний кредитор передав, а Новий кредитор прийняв документи, що підтверджують право вимоги Первісного кредитора до Боржника.
Отже, з 07.09.2015, ТОВ «ПОА «Тайфун» стало Новим кредитором щодо Боржника ТОВ «Северный Ветер» в частині сплати останнім коштів у сумі 269684,92 дол. США.
Згідно з частиною четвертою ст.6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16.04.1991 №959-XII, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності мають право укладати будь-які види зовнішньоекономічних договорів (контрактів), крім тих, які прямо та у виключній формі заборонені законами України.
Відповідно до частини першої ст.509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з п.1 частини першої ст.512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). 
Відповідно до статті 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з частиною першою ст.519 Цивільного кодексу України, первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку.
Як зазначено в Листі Національного банку України №13-118/2401 від 14.04.2011, передбачена цивільним законодавством України можливість здійснення уступки вимоги не суперечить чинному законодавству, зокрема Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» №185/94-ВР від 23.09.1994, якщо право вимоги переходить до іншого резидента. Оскільки при уступці вимоги до нового резидента-кредитора право вимоги переходить у повному обсязі, то і відповідальність за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями покладається на нього.
Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
А як вбачається з Постанови Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №810/3019/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Ексімпласт» до Тетіївської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Київській області про скасування податкового повідомлення-рішення, відповідно до Цивільного кодексу України, відступлення права вимоги (заміна кредитора в зобов`язанні) припиняє зобов`язання щодо первісного кредитора, а всі права переходять до нового кредитора. При відступленні права вимоги до нового резидента-кредитора у повному обсязі переходить право вимоги за зобов`язаннями нерезидента-боржника. При цьому відповідальність за порушення законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями також покладається на резидента, до якого перейшли права первісного кредитора.
Згідно з частиною другою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.
На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржене Позивачем податкове повідомлення-рішення Відповідача є протиправним та підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, за таких підстав, апеляційна скарга залишається без задоволення, а Рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення, а Рішення Київського окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.
Постанову складено в повному обсязі 24.02.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                                 Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                     Єгорова Н.М.

                                                                                                                     Федотов І.В.