Справа № 154/1257/18 	Головуючий у 1 інстанції: Адамчук Г. М. 	
Провадження № 22-ц/802/36/20  Категорія: 84 	  Доповідач: Федонюк  С. Ю.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
10 січня 2020 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Федонюк С. Ю.,
суддів - Карпук А. К., Матвійчук Л. В.,
з участю:
секретаря судового засідання Губарик К. А.,
представника стягувача - Місюри І. В.,
представника ДВС - Зубка О. О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням головного державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, за апеляційною скаргою боржника  ОСОБА_1 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року, 
В С Т А Н О В И В:
Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубка О. О. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України задоволено.
Тимчасово обмежено ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання невиконаних зобов`язань, а саме: виконавчого листа №2-321/08 від 17 листопада 2008 року, виданого Локачинським районним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «ОщадБанк» заборгованості в сумі 20050,15 гривень, виконавчого листа №2-59-09 від 20 березня 2009 року, виданого Горохівським районним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ «ОщадБанк» заборгованості в сумі 20039,16 гривень, виконавчого листа №2/154/557/18 від 28 вересня 2018 року, виданого Володимир-Волинським міським судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь КС «Самопоміч» заборгованості в сумі 17676,37 гривень та виконавчого листа №2а/0370/1696/12 від 13 вересня 2012 року, виданого Волинським окружним адміністративним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь УПФУ в Горохівському районі заборгованості в сумі 8897,73 гривень.
Не погоджуючись із даною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та відмовити у задоволенні подання державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубка О. О. Покликається на те, що розгляд даної справи було проведено у його відсутності і не доведено, що він ухилявся від виконання зобов`язань. 
У відзивах на апеляційну скаргу Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області, ПАТ "Ощадбанк", державний виконавець Зубко О. О. та у заяві КС «Самопоміч» покликаються на безпідставність апеляційної скарги, вважають її такою, що не підлягає до задоволенню, просять ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, покликаючись на її законність та обгрунтованість.
В судовому засіданні представник стягувача та представник ДВС апеляційну скаргу заперечили та просили ухвалу залишити без змін, інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглядав справу у їх відсутності.
Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.
Задовольняючи подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовими рішеннями.
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з додержанням вимог закону.
Відповідно до статі 129-1 Конституції України та частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що обов`язковість рішень суду є однією із основних засад судочинства, яка гарантує ефективне здійснення правосуддя, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.
Як убачається із матеріалів справи, на виконанні у державного виконавця Горохівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Зубка О. О. знаходиться зведене виконавче провадження ЗВП 51081627, у складі якого перебувають АСВП №57607682, 51867458, 50624006, 50499776, 49941241, 49800869.
АСВП №50499776 - за виконавчим листом №2-321/08 від 17 листопада 2008 року, виданим Локачинським районним судом Волинської області, про солідарне стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ «Державний ощадний банк» заборгованості в сумі 20050,15 гривень.
АСВП №49800869 - з виконання виконавчого листа №2-59-09 від 20 березня 2009 року, виданого Горохівським районним судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ВАТ «Державний ощадний банк» заборгованості в сумі 20039,16 гривень.
АСВП №50624006- з виконання виконавчого листа №2а/0370/1696/12 від 13 вересня 2012 року, виданого Волинським окружним адміністративним судом Волинської області, про стягненняз ОСОБА_1 в користь УПФУ в Горохівському районі заборгованості в сумі 8897,73 гривень.
АСВП №57607682 - за виконавчим листом №2/154/557/18 від 28 вересня 2018 року, виданим Володимир-Волинським міським судом Волинської області, про стягнення з ОСОБА_1 в користь КС «Самопоміч» заборгованості в сумі 17676,37 гривень.
Із досліджених судом першої інстанції матеріалів подання вбачається, що державними виконавцями були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень з виконання вищевказаних виконавчих листів. Копії даних постанов були надіслані боржнику та стягувачам. Встановлено, що на виклики боржник ОСОБА_1 не з`являється, на даний час останній наявну в нього заборгованість не сплатив.
Державним виконавцем у 2016 році складалися акти з участю боржника ОСОБА_1 в межах зведеного виконавчого провадження про відсутність у нього майна, у 2019 році здійснювались виконавчі дії щодо реалізації на електронних торгах земельної ділянки боржника, про що його повідомлялось (а.с.21-31 ).
Крім того, 05 липня 2019 року державним виконавцем було винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_1 , зокрема, всього рухомого майна, оскільки на даний час рішення судів за вказаним зведеним виконавчим провадженням ним не виконані. Зазначена постанова також була надіслана для відома боржнику.
Разом з цим, на запит державного виконавця Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано витяг з інформації щодо перетинання державного кордону, з якого убачається, що боржник ОСОБА_1 має закордонний паспорт серії НОМЕР_1 і протягом 2018-2019 років неодноразово перетинав державний кордон України.
Боржником добровільно рішення судів не виконуються та не вчиняються будь-які дії щодо погашення боргів.
Відповідно до пункту 19 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За положеннями частин 1, 3 статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів, що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або інших органів, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.
Стаття 33 Конституції України визначає, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».
Як передбачає стаття 6 цього Закону, громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон лише у випадках, визначених законом.
Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п.18 ч. 3 ст.11 Закону № 606-XIV, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.
На державного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків, покладених на останнього за судовим рішенням, рішенням іншого органу та доведення перед судом їх переконливості.
Під поняттям «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» належить розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.
Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням зобов`язань у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених ч.5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» (та ч.6 ст. 12 в редакції, що діяла раніше), зокрема, боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; подати декларацію про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та повідомляти виконавця про зміни цих відомостей; своєчасно з`являтися за викликом державного виконавця; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до недоведеності факту ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також розгляду справи у відсутності боржника.
Зазначені доводи є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів щодо поважних причин невиконання рішення суду апелянтом не надано. Натомість дії боржника свідчать про умисну бездіяльність, яка спрямована на невиконання рішення суду.
Разом з тим, доводи апелянта щодо незаконності оскаржуваної ухвали через неповідомлення його про дату судового розгляду колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до ч.4 ст. 441 ЦПК України суд негайно розглядає подання державного або приватного виконавця про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.
Враховуючи вказане, матеріалами подання доведено, а заявником не спростовано факт ухилення його від виконання судових рішень, постановлених відносно нього, які залишаються невиконаними тривалий час, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно з виконавчими листами.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що боржник ОСОБА_1 свідомо ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього судовими рішеннями, оскільки тривалий час - упродовж понад десяти років, не виконує рішення судів про стягнення заборгованості .
У контексті наведеного колегія суддів вважає, що застосування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника зможе забезпечити виконання рішення судів, які не скасовані та є чинними, але дотепер залишаються невиконаними у зв`язку зі свідомим ухиленням боржника від виконання судового зобов`язання.
За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив правильне по суті та справедливе судове рішення.
Доводи апеляційної скарги боржника не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст. ст. 368, 371, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 21 жовтня 2019 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді