УХВАЛА
 
25 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 755/25041/14
провадження № 61-16911 св 18
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати                      Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач),          Журавель В. І., Русинчука М. М.,
 
учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль»,
відповідач - ОСОБА_1 , 
 
розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотання Науменко Орисі Вікторівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», про застосування заходів процесуального примусу у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
 
ВСТАНОВИВ :
 
У вересні 2014 року представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 296 858,31 доларів США (3 719 940,69 грн), з яких 42 329,58 доларів США заборгованості по кредиту, 18 281,85 доларів США заборгованості по сплаті процентів, 236 246,88 доларів США пені за невчасну сплату кредиту та процентів.
 
Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2014 року відкрито провадження у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором.
 
Заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 07 квітня 2016 року позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «,Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 22030137257 в сумі 66611,43 доларів США, що за курсом НБУ станом на 07 квітня 2016 року становить 1 729 232,72 грн.
 
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 22 лютого 2018 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 01 жовтня 2014 року про відкриття провадження у справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. 
 
У березні 2018 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу апеляційного суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 21 травня 2018 року відкрито касаційне провадження в даній справі.
 
У червні 2018 року до Верховного Суду надійшло клопотання від представника ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» Науменко О. В. про застосування до відповідача заходів процесуального примусу.
 
В обґрунтування клопотання представник позивача зазначає, що відповідач неодноразово реалізовував своє право на оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі, його дії спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, а тому є зловживанням процесуальними правами.
 
Відповідно до статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства. Заходи процесуального примусу застосовуються судом шляхом постановлення ухвали.
 
Відповідно до пункту другого частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.
 
Відповідно до абзацу другого частини другої статті 148 ЦПК України ухвала Верховного Суду про стягнення штрафу оскарженню не підлягає.
 
Апеляційний суд установив, що ухвалами Апеляційного суду міста Києва від 14 травня 2015 року, 18 червня 2015 року, 07 грудня 2015 року, 21 січня 2016 року, 21 січня 2016 року, 03 березня 2016 року, 22 квітня 2016 року, 24 червня 2016 року, 13 жовтня 2016 року, 19 грудня 2016 року, 23 лютого 2017 року, 20 квітня 2017 року, 27 жовтня 2017 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргами відповідача та його представника на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2014 року відмовлено.
 
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 липня 2017 року касаційні скарги     ОСОБА_1 відхилено, ухвали Апеляційного суду міста Києва від 19 грудня 2016 року, 23 лютого 2017 року та 20 квітня 2017 року залишено без змін.
 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 358 ЦПК України наявність ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї ж особи на це саме судове рішення.
 
Неодноразове подання відповідачем тотожних апеляційних скарг на ухвалу Дніпровського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2014 року про відкриття провадження у даній справі є зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи, що є підставою застосування до нього заходів процесуального примусу у виді штрафу у сумі одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
При визначенні розміру штрафу колегія суддів враховує, що відповідно до статті 7 Закону України від 14 листопада 2019 року "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлено у розмірі 2 102 грн.
 
Керуючись статтями 143, 144, 148 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ :
 
Клопотання Науменко Орисі Вікторівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», про застосування заходів процесуального примусу до ОСОБА_1 задовольнити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, код ЄДРПОУ 26255795) штраф (як засіб процесуального примусу) у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) грн.
 
Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів: УК у                      Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАД); рахунок отримувача UA118999980313090106000026007, код класифікації доходів бюджету: 21081100.
 
Ухвала в частині стягнення штрафу є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                    Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                                    В. І. Журавель
 
                                                                                                                    М. М. Русинчук