ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
09 січня 2020 року           справа №200/10452/19-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., 
секретар судового засідання – Сухов М.Є.,
за участю представника позивача – Маліновської А.А.,
представника відповідача – Сенникова А.А.,
розглянув у відкритому  судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі»  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року  у справі  № 200/10452/19-а (головуючий І інстанції Логойда Т.В., повний текст складений у м. Слов`янську Донецької області)  за позовом  Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі»  до  Головного управління ДПС у Донецькій області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «ДТЕК Донецькі Електромережі»  (далі – АТ «ДТЕК Донецькі Електромережі», позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі – ГУ ДФС у Донецькій області), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 26.12.2018 року № 0080514707, № 0080554707, № 0080524707, № 0080484707, № 0081034707, № 0080814707, № 0080834707, № 0081014707, № 0081044707, № 0080844707, № 0080924707, № 0081074707, № 0081024707, № 0080974707, №0080984707, №0080964707, № 0081004707, № 0081064707, № 0081054707, № 0081094707, № 0080914707, № 0080744707, № 0080734707, № 0080454707, № 0080434707, № 0080424707, № 0080534707, № 0080544707 (т. 1 а.с. 3-21, т. 2 а.с. 83-101).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року  зазначений позов задоволений частково: визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Донецькій області від 26.12.2018 року: № 0081044707, № 0081034707, № 0080814707, № 0081014707, № 0080844707, № 0080924707, № 0081074707, № 0081024707, № 0080974707, № 0080984707, № 0081064707, №0080734707, №0080744707, № 0080514707, №0080554707, №0080524707, № 0080484707, № 0080454707, № 0080434707, № 0080424707, № 0080534707, № 0080544707; в задоволенні решти позовних вимог – відмовлено (т. 5 а.с. 31-37).
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції в частині незадоволених позовних вимог, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у відповідній частині, в решті – залишити без змін,  посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права (а.с. т. 5 а.с. 52-62).
В обґрунтування доводів посилався на протиправність спірних податкових повідомлень-рішень, оскільки вважає, що ним своєчасно сплачено земельний податок по деклараціях у 2018 році, що підтверджується доданими до апеляційної скарги: інформацією щодо сплати орендної плати та земельного податку з липня 2016 року по січень 2018 року, з лютого 2018 року по січень 2019 року; податковими деклараціями з земельного податку з юридичних осіб за 2018 рік з квитанціями № 2 та платіжними дорученнями (т. 5 а.с. 63-117). 
Відповідач також не погодився з рішенням суду в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, яка ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року була залишена без руху, та повернута ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.01.2020 року.
Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 року допущено заміну відповідача – ГУ ДФС у Донецькій області  на Головне управління ДПС у Донецькій області.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення сторін,  вивчив доводи апеляційної скарги та наданого відзиву на неї, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі обставини справи. 
АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» є платником, зокрема, плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності). Місцезнаходження вказаного платника податків: м. Краматорськ Донецької обл.
Як платник вказаного податку щодо земельних ділянок, які розташовані у Слов`янському р-ні Донецької обл., перебуває на обліку в органі доходів і зборів – в ГУ ДФС у Донецькій області (Слов`янська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Донецькій області), що розташований на території населеного пункту (м. Слов`янськ Донецької область). 
Податкові зобов`язання з плати за землю у платника податків виникли на земельні ділянки комунальної власності, які розташовані у Слов`янському районі Донецької області та перебувають в користуванні у позивача на підставі відповідних договорів, у зв`язку з чим він 19.02.2018 року подав до контролюючого органу звітні податкові декларації з плату за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025273810, № 9025273766, № 9025273705, № 9025273772, № 9025274170, № 9025273804.
У грудні 2019 року ГУ ДФС у Донецької області проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати грошового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) АТ «ДТЕК Донецькі електромережі», за результатами якої складено акт від 12.12.2018 року №3224/05-99-47-07, яким встановлені порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного платником податкового зобов`язання з плати за землю і штрафів, накладених контролюючим органом (т. 1 а.с. 22-27). 
В акті перевірки зроблено висновок про те, що дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату платником податків узгодженого податкового грошового зобов`язання:
- по податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025273810, № 9025273766, № 9025273705, № 9025273772, № 9025274170, № 9025273804 (т.1 а.с. 27);
- по податкових повідомленнях-рішеннях (форми Ш): від 01.10.2018 року  № 0048144707, № 0048124707, № 0046914707, № 0046984707, № 0047834707, № 0047614707, № 0047034707, № 0047594707, № 0047604707, № 0047714707, № 0047794707, № 0047574707, № 0047634707, № 0047924707; 
- по податковим повідомленням-рішенням (форми Ш): від 29.10.2018 року №0057284707, №0057294707, №0057324707, №0057334707, №0057344707, №0057354707, №0057364707, №0057374707, №0057394707, № 0057414707, №0057434707, №0057444707, №0057454707, №0057464707, №0057474707, №0057484707, №0057494707, №0057504707 (код платежу 18010500, 18010600).
На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Ш»: 
1) податкові повідомлення-рішення на загальну суму штрафу 860,91 грн., прийняті щодо грошових зобов`язань позивача за звітними деклараціями за 2018 рік:
- від 26.12.2018 року № 0080834707, яким щодо платника за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з орендної плати з юридичних осіб (код платежу 18010600), визначеного п. 57.1 ст.57, п. 288.7 ст. 288 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 вказаного Кодексу за затримку на 29 календарні дні сплати грошового зобов`язання в сумі 453,50 грн. (по декларації за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025273804) застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10% грошового зобов`язання в сумі 45,35 грн. (т. 1 а.с. 30);
- від 26.12.2018 року № 0080964707, яким щодо платника за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб (код платежу 18010500), визначеного п. 57.1 ст. 57, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 вказаного Кодексу за затримку на 29 календарних днів сплати грошового зобов`язання з вказаного податку в сумі 1274,70 грн. (по декларації за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025273772) застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 % грошового зобов`язання в сумі 127,47 грн. (т. 1 а.с. 31);
- від 26.12.2018 року № 0081004707, яким щодо платника за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб (код платежу 18010500), визначеного п. 57.1 ст. 57, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 вказаного Кодексу за затримку на 29 календарних днів сплати грошового зобов`язання з вказаного податку в сумі 2086,40 грн. (по декларації за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025274170) застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 % грошового зобов`язання в сумі 208,64 грн. (т.1 а.с. 32);
- від 26.12.2018 року № 0081054707, яким щодо платника за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб (код платежу 18010500), визначеного п. 57.1 ст. 57, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 вказаного Кодексу за затримку на 29 календарних днів сплати грошового зобов`язання з вказаного податку в сумі 87,80 грн. (по декларації за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025273766) застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 % грошового зобов`язання в сумі 8,78 грн. (т. 1 а.с. 33);
- від 26.12.2018 року № 0081094707, яким щодо платника за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб (код платежу 18010500), визначеного п. 57.1 ст. 57, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 вказаного Кодексу за затримку на 29 календарних днів сплати грошового зобов`язання з вказаного податку в сумі 2427,80 грн. (по декларації за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025273705) застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 % грошового зобов`язання в сумі 242,78 грн. (т. 1 а.с. 34);
- від 26.12.2018 року № 0080914707, яким щодо платника за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання по земельному податку з юридичних осіб (код платежу 18010500), визначеного п. 57.1 ст. 57, п. 286.2 ст. 286, п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, на підставі ст. 126 вказаного Кодексу за затримку на 29 календарних днів сплати грошового зобов`язання з вказаного податку в сумі 2278,90 грн. (по декларації за 2018 рік від 19.02.2018 року № 9025273810) застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 10 % грошового зобов`язання в сумі 227,89 грн. (т. 1 а.с. 35).
05.09.2014 року платник податків (на той час – ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», після зміни найменування - АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») отримав сертифікати (висновки) Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили від 05.09.2014 року № 2878/05-4 та № 2888/05-4 (т. 1 а.с. 94-95) та сертифікати Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 19.06.2017 року № 7626 та № 7627 (т. 1 а.с. 96).
Спірним при апеляційному розгляді справи, враховуючи вимоги апеляційної скарги позивача, є протиправність податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 року на загальну суму штрафу 860,91 грн., прийнятих щодо грошових зобов`язань позивача за звітними деклараціями за 2018 рік.
Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Податковим обов`язком є обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).
Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 вказаного Кодексу).
Відповідно до пп. 14.1.72 п. 14.1 Податкового кодексу України земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів.
Згідно зі ст. 269 вказаного Кодексу платниками податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.
Відповідно до пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (далі у розділі - орендна плата).
Пунктом 288.7 ст. 288 Кодексу визначено, що податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.
Відповідно до ст. 285 ПК України базовим податковим (звітним) періодом для плати за землю є календарний рік. Базовий податковий (звітний) рік починається 1 січня і закінчується 31 грудня того ж року (для новостворених підприємств та організацій, а також у зв`язку із набуттям права власності та/або користування на нові земельні ділянки може бути меншим 12 місяців).
Згідно з п.п. 286.2 та 286.3 ст. 286 ПК УКраїни, яка визначає порядок обчислення плати за землю, визначено, що платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.
Платник плати за землю має право подавати щомісяця звітну податкову декларацію, що звільняє його від обов`язку подання податкової декларації не пізніше 20 лютого поточного року, протягом 20 календарних днів місяця, що настає за звітним.
Пунктом 57.1 ст. 57 Кодексу визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Такі випадки встановлені, зокрема щодо податкового зобов`язання з плати за землю. 
Відповідно до п. 287.3 ст. 287 ПК України  податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.
Отже, Податковим кодексом України визначено право платника податків (за його вибором) подавати декларацію з плати за землю у встановлений строк один раз за весь рік або подавати таку декларацію щомісячно та обов`язок платника податків щомісячно сплачувати плату за землю.
Відповідно до п. 111.2 ст. 111, п. 116.1 ст. 116 Податкового кодексу України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами фінансова відповідальність, яка застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
У разі застосування контролюючими органами до платника податків штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, такому платнику податків надсилаються (вручаються) податкові повідомлення - рішення.
Згідно з п. 126.1 ст. 126 вказаного Кодексу, яка регулює питання порушення правил сплати (перерахування) податків, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Положень, які б звільняли платника податків від застосування до нього штрафних (фінансових) санкцій за порушення вимог законодавства з питань оподаткування в залежності від тих чи інших обставин, законодавство не містить.
Затримка сплати платником податків грошового зобов`язання з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) по деклараціям за 2018 рік підтверджена актом перевірки та інтегрованими  картками платника.
Через несвоєчасну сплату за спірний період узгоджених сум грошових зобов`язань з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) по податковим деклараціям суб`єктом владних повноважень правомірно до платника застосовані штрафні (фінансові) санкції в порядку та розмірах, що відповідали вимогам законодавства. 
Суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством, і не порушив права та законні інтереси платника податків.
Посилання позивача на те, що з 14.04.2014 року він звільнений від виконання обов`язків платника плати за землю (за користування земельними ділянками державної та комунальної власності) до закінчення антитерористичної операції є неприйнятними з огляду на наступне.
14.04.2014 року набрав чинності Указ Президента України від 14.04.2014 року №405/2014, яким уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької і Луганської областей.
15.10.2014 року набрав чинності Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (Закон від 02.09.2014 року № 1669-VII), який визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.
Статтею 2 вказаного Закону на час проведення антитерористичної операції встановлено мораторій на виконання договірних зобов`язань та на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними та іншими договірними зобов`язаннями, зокрема юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.
Статтею 6 вказаного Закону під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
Статтею 7 вказаного Закону скасовано на період проведення антитерористичної операції орендну плату за користування державним та комунальним майном суб`єктам господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції.
Відповідно до ч.ч. 1 – 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон, зокрема втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону.
Дія цього Закону поширюється на період проведення антитерористичної операції та на шість місяців після дня її завершення.
Закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. 
Статтею 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надано визначення термінів:
територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014;
період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.
Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, був затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р, дію якого зупинено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р.
Вказаний Перелік втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, що затверджений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року №1275-р.
До вказаних Переліків внесено, зокрема м. Краматорськ Донецької обл., де зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність позивач.
Враховуючи наведене з 14.04.2014 року платник податків був звільнений від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.
08.06.2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» (Закон України №1365-VІІІ від 17.05.2016 року), яким тексти статей 6 і 7 викладено в такій редакції:
«Звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону»;
«Скасувати суб`єктам господарювання орендну плату за користування державним та комунальним майном, розташованим в населених пунктах, згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону».
Вказаним законом також статтю 4 доповнено частиною четвертою наступного змісту:
«Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію».
Такі Переліки затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085, і такий населений пункт як м. Слов`янськ Донецької обл., в якому платник податків користується земельними ділянками комунальної власності, до них не включено. 
Отже, з 08.06.2016 року – дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо безперешкодної діяльності органів місцевого самоврядування» (Закон України №1365-VІІІ від 17.05.2016 року) платник податків від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності вже не звільнений.
Тобто, платник податків був звільнений від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та в період з 14.04.2014 року по 07.06.2016 року включно.
З 08.06.2016 року він має сплачувати вказане податкове зобов`язання на загальних підставах.
Аналогічна правова позиція наведена в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 року у справі № 812/790/17.
Положень, які б з 08.06.2016 року звільняли таких платників податків як позивач від виконання обов`язків щодо плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності і від відповідальності за невиконання або несвоєчасне виконання таких обов`язків в залежності від тих чи інших підстав вказаним законом не встановлено. Відповідні зміни до Податкового кодексу України як спеціального нормативно-правового акту з питань оподаткування - з цього питання не вносилося.
З огляду на наведене посилання позивача на те, що отримані ним сертифікати Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили з 14.04.2014 року звільняють його від штрафних санкцій та пені, що застосовуються податковими органами, є такими, що не ґрунтуються на наведених положеннях законодавства.
Отже, суб`єкт владних повноважень дійшов обґрунтованого висновку, що позивач зобов`язаний сплачувати плату за землю (земельний податок та/або орендну плату за земельні ділянки державної або комунальної власності) в межах строків, визначених Податковим кодексом України, і нести відповідальність за невиконання таких обов`язків.
Щодо посилання апелянта, на те, що позивачем своєчасно сплачено земельний податок по деклараціях у 2018 році, що підтверджується доданими до апеляційної скарги: інформацією щодо сплати орендної плати та земельного податку з липня 2016 року по січень 2018 року, з лютого 2018 року по січень 2019 року; податковими деклараціями з земельного податку з юридичних осіб за 2018 рік з квитанціями № 2 та платіжними дорученнями (т. 5 а.с. 63-117), суд апеляційної інстанції погоджується з такими доводами, враховуючи додаткові доповнення, наданні представником позивача суду апеляційної інстанції.
Позивачем подані податкові декларації від 19.02.2018 року: 
№ 9025273804  (т.1 а.с. 58-61) визначено розмір щомісячних сум щодо зобов`язань плати за землю за період з січня по листопад – 593,44 грн., грудень – 593,49 грн. (т.1 а.с. 60);
№ 9025274170 визначено розмір щомісячних сум щодо зобов`язань плати за землю за період з січня по листопад – 2348,59 грн., грудень – 2348,61 грн. (т. 1 а.с. 62-64);
№ 9025273705 визначено розмір щомісячних сум щодо зобов`язань плати за землю за період з січня по листопад – 4986,72 грн., грудень – 4986,69 грн. (т. 1 а.с. 65-67);
№ 9025273766 визначено розмір щомісячних сум щодо зобов`язань плати за землю за період з січня по листопад – 824,24 грн., грудень – 824,28 грн. (т. 1 а.с. 68-70); 
№ 9025273810 визначено розмір щомісячних сум щодо зобов`язань плати за землю за період з січня по листопад – 2439,01 грн., грудень – 2439,05 грн.  (т. 1 а.с. 71-73); 
№ 9025273772 визначено розмір щомісячних сум щодо зобов`язань плати за землю за період з січня по грудень – 2397,78 грн. (т. 1 а.с. 74-76).
В підтвердження своєчасної сплати зобов`язань за вищенаведеними податковими деклараціями позивачем надані платіжні доручення, уточнюючі декларації, витяги з електронного кабінету підприємства (т. 5 а.с.).
Таким чином, позивачем надано докази своєчасної сплати податкових зобов`язань за податковими деклараціями №№ 9025273804,   9025273772, 9025274170, 9025273766, 9025273810.
З огляду на наведене позов із зазначених в ньому підстав щодо податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 року: № 0080834707, № 0080964707, № 0081004707, № 0081054707, № 0081094707, № 0080914707 на загальну суму штрафу 860,91 грн., що прийняті щодо грошових зобов`язань позивача по звітних деклараціях за 2018 рік, підлягає задоволенню. 
Посилання позивача на постанови Верховного Суду від 01.08.2018 року в справі №805/1739/17-а, від 19.06.2018 року у справі № 804/1070/17 є неприйнятними, оскільки вони стосуються періодів до 08.06.2016 року, тобто інших періодів ніж в даній справі.
Посилання позивача на постанову Верховного Суду від 02.10.2018 року по справі №826/1624/17 є неприйнятними, оскільки в ній йдеться про інші правовідносини (вона стосується несвоєчасної сплати авансових платежів по податковим деклараціям з податку на прибуток підприємства за період 2014-2016 роки та по податковим деклараціям з податку на додану вартість за період 2015-2016 роки - по рішенню ОДПС про розстрочення податкового боргу). Крім того в ній йдеться про уточнюючі розрахунків до податкових декларацій, в той час як декларації, про які йдеться в даній адміністративній справі, є звітними.
Посилання позивача на постанови Верховного Суду, які стосуються реєстрації податкових накладних, транспортного податку, податку на додану вартість, податку на прибуток приватних підприємств або інших податків, ніж в даній справі, є неприйнятними, оскільки в них надано правову оцінку правовідносинам, які не є подібними з правовідносинами в даній справі.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування спірних податкових повідомлень-рішень.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, а також, з урахуванням задоволення позову в частині, яка оскаржена в апеляційному порядку, у задоволенні якої судом першої інстанції відмовлено, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 17,07 грн. - за подання позову (з урахуванням стягнення судом першої інстанції з відповідача на користь позивача судового збору в сумі 1903,93 грн.) та 2881,50 грн. – за подання апеляційної скарги, а всього – 2898,57 грн.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку що внаслідок порушення норм матеріального права, суд першої інстанції  дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову в частині скасування  податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 року № 0080834707, № 0080964707, № 0081004707, № 0081054707,  № 0081094707, № 0080914707, в зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про задоволення позову в цій частині, в решті вимог рішення суду не було предметом розгляду в апеляційній інстанції.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі» - задовольнити.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 7 жовтня 2019 року  у справі  № 200/10452/19-а за позовом  Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі»  до  Головного управління ДПС у Донецькій області  про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - скасувати в частині податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 року № 0080834707, № 0080964707, № 0081004707, № 0081054707,  № 0081094707, № 0080914707.
Позовні вимоги в частині скасування податкових повідомлень-рішень від 26.12.2018 року № 0080834707, № 0080964707, № 0081004707, № 0081054707,  № 0081094707, № 0080914707 – задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області  від 26.12.2018 року № 0080834707, № 0080964707, № 0081004707, № 0081054707,  № 0081094707, № 0080914707.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі Електромережі» судовий збір в сумі 2898,57 грн. (дві тисячі вісімсот дев`яносто вісім гривень 57 копійок).
Повний текст постанови складений 9 січня 2020 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Т.Г. Арабей

                                                                                                                     Г.М. Міронова