Справа № 428/12172/19 
Провадження № 33/810/25/20 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«20» лютого 2020 року                                                 м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання особи, що притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП) , -

В С Т А Н О В И В :

       Постановою судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.
       18 лютого 2020 року ОСОБА_1 на вказану постанову судді місцевого суду подана апеляційна скарга разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.
В обґрунтування свого клопотання про поновлення процесуальних строків ОСОБА_1 зазначив, що 20 січня 2020 року суддя Сєвєродонецького міського суду Луганської області розглянула справу без його участі та без належного повідомлення про дату та час судового розгляду. У зв`язку з відсутністю жодної інформації про стан розгляду справи, він 23 січня 2020 року звернувся із заявою до Сєвєродонецького міського суду Луганської області про надання інформації про прийняте рішення у справі, але відповіді або копії постанови суду він не отримав. Через це ним вдруге 31 січня 2020 року до місцевого суду була подана відповідна заява та у той же день у приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області він отримав копію оскаржуваної ним постанови. Отже він не мав можливості своєчасно подати апеляційну скаргу у передбачений законом строк. 

Водночас заявник ОСОБА_1 посилається на те, що 03 лютого 2020 року ним на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року була подана апеляційна скарга та заява про поновлення строку на апеляційне оскарження. Однак постановою Луганського апеляційного суду від 17.02.2020 відмовлено у задоволенні його клопотання про поновлення пропущеного строку оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року. 
Отже заявник ОСОБА_1 просить прийняти його апеляційну скаргу до розгляду та поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року відносно нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд дійшов до наступного.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів даної справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП,  ОСОБА_1  03 лютого 2020 року вже подавав апеляційну скаргу на постанову судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року, в якій порушував питання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с.36-44,56-57). Однак постановою Луганського апеляційного суду від 17.02.2020 року у задоволенні цього клопотання ОСОБА_1 було відмолено. 
Отже заявник скористався своїм правом звернення до суду апеляційної інстанції у порядку ст.294 КУпАП із клопотанням про поновлення пропущеного ним строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, але підстав для його задоволення апеляційний суд не встановив.
Між тим, 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 повторно подав апеляційну скаргу, в якій наводить ті ж мотиви пропуску строку на апеляційне оскарження, які вже були предметом апеляційного розгляду і в задоволенні яких було відмовлено.
Натомість діючими нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено право на повторне звернення суб`єкта на апеляційне оскарження до апеляційного суду у разі відмови йому у поновленні строків на апеляційне оскарження. 

Водночас, слід зазначити, що виходячи із системного аналізу діючих процесуальних норм, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як вбачається із змісту постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, він особисто був присутнім у судовому засіданні, свою вину не визнав та давав пояснення щодо обставин події, а також заявляв клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.
Правило дотримання визначеного ч.2 ст.294 КУпАП десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 1  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Таким чином вищенаведені обставини справи об`єктично свідчать про те, що ОСОБА_1 повинен був бути обізнаним про перебіг судового розгляду та зміст прийнятого рішення, а також мав реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення. Отже посилання заявника на свої неодноразові звернення до Сєвєродонецького міського суду Луганської області із заявами про надання інформації про результати розгляду справи та отримання ним копії судового рішення лише 31 січня 2020 року є неспроможними, оскільки строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ч.2 ст.294 КУпАП, обчислюється з дня винесення постанови, а не отримання її копії. 
Таким чином, в контексті положень ч.2 ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у ОСОБА_1 права на повторне звернення з апеляційною скаргою на рішення місцевого суду.
Підсумовуючи вищенаведене апеляційний суд дійшов висновку про те, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року відносно нього у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, є безпідставним, належним чином не мотивованим та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненю особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 20.01.2020 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, - відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ 
ЛУГАНСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ         В.В. РУДЕНКО