П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 р.	м.Одеса	Справа № 815/4996/16	
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л.І.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Семенюка Г.В., Домусчі С.Д.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту освіти та науки Одеської міської ради на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області в особі Приморського відділення м. Одеси Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області до Ліквідаційної комісії відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення, –

             ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2016 року Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Одеса звернулось з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення капіталізованих платежів у сумі 404 056,99 грн.
Одеський окружний адміністративний суд постановою від 30 листопада 2016 року стягнув з Ліквідаційної комісії відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради про стягнення капіталізованих платежів у сумі 404 056, 99 грн.
Зазначене рішення набрало законної сили та на його виконання виданий виконавчий лист.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 05.02.2018 замінив сторону виконавчого провадження по справі № 815/4996/16 з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області в особі Приморського відділення м. Одеси Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області на Одеське міське відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області.
23 жовтня 2019 року від Одеського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 815/4996/16 з Ліквідаційної комісії відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради на Департамент освіти та науки Одеської міської ради.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 01 листопада 2019 року замінив сторону виконавчого провадження по справі № 815/4996/16 з Ліквідаційної комісії Відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради на Департамент освіти та науки Одеської міської ради ( вул. Канатна,134, м. Одеса, 65039, код ЄДРПОУ 02145398).
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Департамент освіти та науки Одеської міської ради звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати.
Заслухавши доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.
Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради являється виконавчим органом Одеської міської ради та органом управління закладами освіти комунальної власності територіальної громади міста Одеси.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
За змістом частини 5 статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Україною 17 липня 1997 року, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
За правилами статті 19 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод для забезпечення дотримання Високими Договірними Сторонами, однією з яких є Україна, їхніх зобов`язань за Конвенцією та протоколами до неї, створюється Європейський суд з прав людини. Він функціонує на постійній основі.
Статтею 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.
У справі Hornsby v. Greece» Арр. № 18357/91, 19 March 1997 Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін. 
Отже, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
У пункті 23 рішення Європейського суду з прав людини Matkivska v. Ukraine, App. № 38683/04, 12 March 2009 зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
У пункті 24 рішення Європейського суду з прав людини Vorotnikova v. Ukraine, № 1225/02, 14 February 2008 зазначено про те, що виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатися  як  цілісний  процес.
На підставі частини 1 статті 379 КАС у разі вибуття однієї з сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
У своїй заяві заявник наголошував, що за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на теперішній Відділ освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради досі перебуває в стані припинення.
З огляду на те, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради є виконавчим органом Одеської міської ради та органом управління закладами освіти комунальної власності територіальної громади міста Одеси, заявник просив заміну сторону виконавчого провадження на Департамент освіти та науки Одеської міської ради.
В ході судового розгляду встановлено, що відповідно до Розділу 1 «Загальні положення», Положення про Департамент освіти та науки Одеської міської ради, Департамент є юридичною особою, має гербову печатку, штампи, бланки, рахунки в органах Державної казначейської служби України. Департамент є уповноваженим органом управління закладами освіти комунальної власності територіальної громади міста Одеси.
Отже колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність заміни сторони виконавчого провадження (боржника) Ліквідаційну комісію Відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради на Департамент освіти та науки Одеської міської ради, який згідно Положення про Департамент являється виконавчим органом Одеської міської ради та органом управління закладами освіти комунальної власності територіальної громади м. Одеси.
Стосовно доводів апелянта, що юридичну особу Київської районної адміністрації Одеської міської ради на момент подання вказаної заяви не ліквідовано та Ліквідаційна комісія відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради продовжує вчиняти відповідні дії з метою ліквідації відділу та в підрозділи Департаменту не входив відділ освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради, колегія суддів зазначає наступне.
При визначенні правонаступництва апеляційний суд виходить з того, хто є правонаступником у спірних правовідносинах, та враховує, що якщо під час розгляду адміністративної справи встановлено, що орган державної влади, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржуються, припинили свою діяльність, то в такому випадку необхідно залучити до участі у справі їх правонаступників. У випадку ж відсутності правонаступників необхідно залучити до участі у справі орган, до компетенції якого належить вирішення питання про усунення порушень прав, свобод чи інтересів позивача.
Виходячи з положень статей 55, 56 Конституції України зазначені вище спірні правовідносини допускають правонаступництво функцій, а факт відсутності остаточної ліквідації Відділу освіти Київської районної адміністрації Одеської міської ради та відповідні ліквідаційні дії у розумінні приписів Цивільного Кодексу України, колегія суддів вважає не суттєвими у спірних правовідносинах, оскільки як зазначив  Верховний суд України у постанові  від 17.10.2011 року, справа № 21-237, № судового рішення в ЄДРСРУ 19130710, нормами Цивільного кодексу регулюються порядок створення, організаційно-правові форми, правовий статус саме юридичних осіб приватного права. Порядок утворення  та правовий статус юридичних осіб публічного права  встановлюються Конституцією України  та законом. 
А відтак, існують всі правові підставі вважати правильним, що Департамент освіти та науки Одеської міської ради є правонаступником саме управлінських функцій Київської районної адміністрації Одеської міської ради.
Інші доводи апеляційної скарги, яким була дана оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень процесуального права при вирішенні спірного питання не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, –

                                                 УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту освіти та науки Одеської міської ради залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 01 листопада 2019 року – без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий:                                                                              О.І. Шляхтицький

Суддя:                                                                                         Г.В. Семенюк

Суддя:                                                                                         С.Д. Домусчі