ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" січня 2020 р.           Справа№ 910/13216/19
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Отрюха Б.В.
суддів:            Остапенка О.М. 
          Копитової  О.С. 
 
секретар судового засідання: Камінська Т.О.
без участі представників у зв`язку з їх нез`явленням у судове засідання,
розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві (далі - ГУ ДПС у м. Києві)
на постанову Господарського суду міста Києва від 18.10.2019
(повний текст складено 21.10.2019)
у справі № 910/13216/19 (суддя Омельченко Л.В.)
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Техойл Трейд» (далі - ТОВ «Техойл Трейд»)
про банкрутство в порядку статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (в редакції після 19.01.2013),
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2019 року ТОВ «Техойл Трейд» в особі ліквідатора             Патерилова В.В., призначеного загальними зборами учасників товариства, звернулося до суду із заявою від 25.09.2019 про порушення справи про своє банкрутство у зв`язку з виявленням у ході ліквідаційної процедури кредиторської заборгованості, активи для погашення якої відсутні.       
09.10.2019 ухвалою суду першої інстанції у справі № 910/13216/19, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ «Техойл Трейд» та призначено розгляд справи на 18.10.2019.
Постановою Господарського суду міста Києва від 18.10.2019, зокрема: визнано банкрутом ТОВ «Техойл Трейд»; відкрито ліквідаційну процедуру ТОВ «Техойл Трейд»; призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Чучкова М.О.; зобов`язано офіційно оприлюднити повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури у встановленому законодавством порядку; господарську діяльність банкрута завершено, вирішено інші процесуальні питання.
Не погоджуючись з винесеною постановою суду, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу на постанову Господарського суду міста Києва від 18.10.2019, в якій просило скасувати оскаржувану постанову та припинити провадження у справі № 910/13216/19.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм матеріального т процесуального права, а саме статті 74 ГПК України та статей 1, 38, 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», судом не з`ясовано всіх обставин справи, а отже підлягає скасуванню.   
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.11.2019 колегією суддів відкрито апеляційне провадження даною апеляційною скаргою, її  розгляд призначено на 16.12.2019.
11.12.2019 відділом діловодства суду було отримано від арбітражного керуючого відзив на апеляційну скаргу в якому останній просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити з підстав, викладених у відзиві. 
У зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді - доповідача)  Пантелієнка В.О. у відпустці (з 03.12.2019 до 15.12.2019; Наказ № 479-в від 19.11.2019) та на лікарняному (з 16.12.2019) справу передано на автоматизований розподіл.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, апеляційну скаргу ГУ ДПС у м. Києві передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Отрюх Б.В., суддів Остапенка О.М. та Копитової  О.С. 
Ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.12.2019 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС у м. Києві у вказаному складі та призначено справу до розгляду на 29.01.2020.
У судове засідання представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. 
У відповідності до частини дванадцятої статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Частиною одинадцять   статті 270 ГПК України, яка визначає порядок розгляду апеляційної скарги, встановлено, що суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, стосовно якого немає відомостей щодо його повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки будуть визнані судом поважними.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Судова колегія, обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності інших учасників провадження у справі, які не з`явилися у судове засідання, за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до  статті 269 ГПК України, колегія суддів Північного апеляційного господарського суду встановила таке.
За приписами пункту 1-1  Розділу X «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», викладеного у новій редакції згідно з  Законом України від 22.12.2011 № 4212-VI, який набрав чинності 19.01.2013, положення цього  Закону,     застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.
Оскільки провадження у справі про банкрутство боржника порушено у вересні 2019 року, то дану справу слід розглядати за нормами Закону «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній після 19.01.2013 (далі - Закон про банкрутство). 
Згідно з частиною першою статті 5 Закону про банкрутство, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України. 
Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі про банкрутство ТОВ «Техойл Трейд» порушено на підставі  статті 95 Закону про банкрутство.
Зміст статті 95 вказаного Закону встановлює таке.
Якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов`язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство такої юридичної особи.
Обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.
За результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів, господарський суд визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну процедуру, призначає ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом для призначення розпорядника майна. Обов`язки ліквідатора можуть бути покладені на голову ліквідаційної комісії (ліквідатора) незалежно від наявності у нього статусу арбітражного керуючого. Вирішення питання щодо визнання боржника банкрутом здійснюється в судовому засіданні, що проводиться не пізніше чотирнадцяти днів після відкриття провадження (проваджень) у справі в загальному порядку, визначеному цим Законом.
Кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.
Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.
У разі якщо справу про банкрутство порушено за заявою власника майна боржника (уповноваженої ним особи), яка подана до утворення ліквідаційної комісії (призначення ліквідатора), розгляд справи про банкрутство здійснюється без урахування особливостей, передбачених цією статтею.
Невиконання вимог, передбачених частиною першою цієї статті, є підставою для відмови у внесенні запису про ліквідацію юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.
Власник майна боржника (уповноважена ним особа), керівник боржника, голова ліквідаційної комісії (ліквідатор), які допустили порушення вимог частини першої цієї статті, несуть солідарну відповідальність за незадоволення вимог кредиторів.
Питання порушення власником майна боржника (уповноваженою ним особою), керівником боржника, головою ліквідаційної комісії (ліквідатором) вимог частини першої цієї статті підлягає розгляду господарським судом при проведенні ліквідаційної процедури відповідно до цього Закону. У разі виявлення такого порушення про це зазначається в ухвалі господарського суду про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора банкрута, що є підставою для подальшого звернення кредиторів до власника майна боржника (уповноваженої ним особи), керівника боржника, голови ліквідаційної комісії (ліквідатора).
Особлива процедура, що передбачена вказаною статтею, випливає з процедури добровільної ліквідації юридичної особи, тобто ліквідації юридичної особи за рішенням її учасників (власників) або органу, уповноваженого на це установчими документами.
Отже, обов`язковою умовою звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України. 
Згідно з частиною третьою статті 111 ЦК України, під час проведення заходів щодо ліквідації юридичної особи до завершення строку пред`явлення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) закриває рахунки, відкриті у фінансових установах, крім рахунка, який використовується для розрахунків з кредиторами під час ліквідації юридичної особи.
Проте, відповідно до інформації ІС «Податковий блок» у ТОВ «Техойл Трейд» залишаються відкритими 5 рахунків у банківських установах. 
Частина сьома статті  111 ЦК України регламентує, що для проведення перевірок та визначення наявності або відсутності заборгованості із сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування ліквідаційна комісія (ліквідатор) забезпечує своєчасне надання органам доходів і зборів та Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи (її філій, представництв), у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку.
До моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна комісія (ліквідатор) складає та подає органам доходів і зборів, Пенсійного фонду України та фондів соціального страхування звітність за останній звітний період.
Однак, як вірно зауважує апелянт, боржником не було подано  суду першої інстанції доказів надання ліквідатором ТОВ «Техойл Трейд» до органів доходів і зборів, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування документів юридичної особи, у тому числі первинних документів, регістрів бухгалтерського та податкового обліку, що свідчить про недотримання боржником приписів, наведених у частині сьомій статті 111 ЦК України.      
Разом з тим, як зазначає апелянт, відповідно до звіту про фінансовий стан ТОВ «Техойл Трейд» станом на 31.12.2018, вартість активів боржника становила 128  075 тис. грн., а у звіті про фінансовий стан зазначено, що станом на 30.06.2019 вартість активів боржника становила 278  809 тис. грн., крім того, впродовж 2019 року підприємство отримувало дохід та проводило активну господарську діяльність, а отже стверджувати про стійку фінансову неплатоспроможність боржника - передчасно.      
Водночас, постановою Північного апеляційного господарського суду від 29.01.2020, що набрала чинності у день її прийняття, апеляційну скаргу ТОВ «Торговий дім «Сан Ойл» на ухвалу господарського суду міста Києва від 09.10.2019 у справі № 910/13216/19 задоволено, ухвалу Господарського суду  міста Києва від 09.10.2019 якою, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство боржника, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів ТОВ «Техойл Трейд» - скасовано.
Відповідні висновки суду мотивовані тим, що суд першої інстанції, дійшов невірного висновку стосовно того, що боржником дотримано встановленої Цивільним та Господарським кодексами України процедур припинення юридичної особи.
Як зазначає колегія апеляційної інстанції, місцевим судом при прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство боржника не було належним чином перевірено дотримання заявником всіх передбачених    Законом  дій, що передують зверненню до суду із заявою про визнання боржника банкрутом на підставі  статті 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».
Відповідно до частини третьої статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Частиною 2  статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»  встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.  Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Приписами  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини»  встановлено, що суди застосовують при розгляді справ  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - Суд) як джерело права.
Відповідно до прецедентної практики Суду одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності (inter alia), який полягає у тому, що у разі винесення судом остаточного рішення у справі, таке рішення не може бути піддано сумніву (рішення у справі Brumaresku v Romania [GC], №28342/95, пункт 61, ЄСПЛ 1999-VII).
У пункті 91 рішення від 09.11.2004 "Науменко проти України" Суд вказав, що: "що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 § 1 Конвенції, повинно тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.  Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів.
Отже, оскільки ухвала господарського суду, якою було, зокрема, відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Техойл Трейд» скасована та прийнято нове рішення, яким відмовлено в порушенні провадження у справі про банкрутство боржника, всі судові рішення та процесуальні дії, в тому числі постанова суду першої інстанції від 18.10.2019, які були прийняті та вчинені внаслідок передчасного прийняття судом першої інстанції ухвали від 09.10.2019, не є діючими, не мають будь-якої юридичної сили та не тягнуть будь-яких правових наслідків.
За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що постанова господарського суду міста Києва від 18.10.2019 підлягає скасуванню.
Керуючись статтями   269,  275,  281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.          Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на постанову господарського суду міста Києва від 18.10.2019 у справі № 910/13216/19 задовольнити. 
2.          Постанову Господарського суду  міста Києва від 18.10.2019 у справі           № 910/13216/19 скасувати.
3.          Матеріали справи № 910/13216/19 повернути до Господарського суду міста Києва.
4.          Копію постанови надіслати учасникам провадження у справі та державному реєстратору за місцем знаходження боржника.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений статтями 288,  289 ГПК України.
Повний текст постанови підписано 05.02.2020.

Головуючий суддя                                                            Б.В. Отрюх 

Судді                                                                                О.М. Остапенко

                                                                                О.С. Копитова