КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                                          Апеляційне провадження № 22-ц/824/1328/2020
                                                                                                                                              Справа № 759/7563/17
П О С Т А Н О В А

Іменем     України
 
19 лютого 2020 року                                                                                м. Київ
 
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді                 Кашперської Т.Ц., 
суддів                                      Фінагеєва В.О., Яворського М.А.,
за участю секретаря               Богдан І.В.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києвав складі судді Ул`яновської О.В., ухвалене в м. Києві 10 жовтня 2019 року у справі за позовом  ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Коваленко Ірина Євгенівна про визнання прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування державної реєстрації права власності,  
заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, - 
в с т а н о в и в :
        
В травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом про визнання прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування державної реєстрації права власності.
Позов мотивувала тим, що 25 лютого 2015 року Святошинським районним судом м. Києва постановлено рішення за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яким у погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 11 жовтня 2007 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу з прилюдних торгів, встановивши початкову ціну відповідно до оцінки спеціаліста, та 27 листопада 2015 року видано виконавчий лист. 
07 грудня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 49536032 з виконання цього виконавчого листа. Однак квартира, яка є предметом іпотеки, не була виставлена на електронні торги одним лотом,  організатором торгів було сформовано чотири окремі лота про реалізацію по ј частин вказаної квартири. Державним виконавцем було передано на реалізацію з прилюдних торгів не предмет іпотеки, яким є квартира, а ј цієї квартири, що належить на праві власності ОСОБА_1 , за початковою ціною 709000 грн. 
Заявка державного виконавця на реалізацію арештованого майна боржника подана з порушенням вимог, визначених Порядком про реалізацію арештованого майна. Інформаційне повідомлення про електронні торги не містить всю необхідну інформацію, доведене неналежним способом, оскільки в ньому вказано, що ј частина квартири є предметом іпотеки, що зменшує можливість участі у торгах потенційних покупців на квартиру як цілісне майно і відповідно впливає на формування ціни реалізації.
Крім того, порушено строки проведення прилюдних торгів, оскільки другі прилюдні торги призначені 26 січня 2017 року - більше ніж через місяць з дня проведення перших прилюдних торгів, при цьому акт про реалізацію предмета іпотеки було складено державним виконавцем лише 20 лютого 2017 року, а заяву ПАТ «Універсал Банк» про залишення за собою не реалізоване на других прилюдних торгах ј частини квартири було подано 31 січня 2017 року. 
Вважаючи недотримання правил про проінформованість невизначеного кола осіб щодо проведення торгів та недотримання порядку проведення торгів істотним порушенням процедури, що є підставою для визнання проведених прилюдних торгів недійсними, просила визнати недійсними прилюдні торги з реалізації арештованої ј частини квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 , оформлені протоколом від 26 січня 2017 року № 231142 та акт про реалізацію предмета іпотеки № 49536032 від 20 лютого 2017 року про передачу майна стягувачу ПАТ «Універсал Банк» за початковою ціною 709000 грн. шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, виданий відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві стосовно передачі нерухомого майна; визнати недійсним свідоцтво, серія та номер 183, про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане ПАТ «Універсал Банк» 30 березня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко І.С. та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно - ј частину квартири АДРЕСА_1 за ПАТ «Універсал Банк».
 
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в позові відмовлено.
 
Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2019 року та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилалася на обставини, якими обґрунтовувала і позовну заяву, зокрема на те, що судом не ухвалювалося рішення про звернення стягнення на ј частини квартири, а було ухвалено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_2 , 57, та видано виконавчий лист, а тому державний виконавець вправі був виконувати рішення про звернення стягнення на квартиру як на цілісне нерухоме майно, а не передавати на примусову реалізацію ј частини квартири, що належить на праві власності ОСОБА_1 , тому у ПАТ «Універсал Банк» не виникло право відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» придбавати лише ј частини квартири за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна.
Вважала, що оскільки під час підготовки, проведення прилюдних торгів та передача майна стягувачу за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна не були дотримані вимоги Порядку реалізації арештованого майна, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження», що призвело до порушення прав позивача, недотримання правил про проінформованість невизначеного кола осіб щодо проведення торгів та недотримання порядку проведення торгів є істотним порушенням процедури, що є підставою для визнання проведених прилюдних торгів недійсними, оскільки допущені порушення вплинули на їх результат.
Вказувала, що судове рішення не відповідає вимогам ст. 264 ЦПК України.
 
Від відповідача ПАТ «Універсал Банк» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі.
Посилався на те, що 06 жовтня 2015 року Апеляційним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позов ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено, звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру шляхом продажу з прилюдних торгів, із встановленням початкової ціни відповідно до оцінки спеціаліста. На виконання даного рішення суду видано чотири виконавчих листи, які банк направив на примусове виконання. Об`єднання державним виконавцем у зведене виконавче провадження кількох рішень/виконавчих листів, за якими боржники є різними особами, законодавчо не передбачено, так як згідно ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки, в даному випадку кожен з боржників як майновий поручитель відповідає лише в межах своєї ј частки квартири.
Не погоджувався із доводами позивача в апеляційній скарзі щодо порушення вимог ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в частині визначення початкової ціни предмету іпотеки, та щодо порушення Порядку реалізації арештованого майна, а саме недотримання строків проведення повторних торгів.
 
Від відповідача ДП «СЕТАМ» також надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просив залишити рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Вказував, що ДП «СЕТАМ» розміщує інформацію в системі електронних торгів виключно на підставі документів, наданих відповідним органом державної виконавчої служби. При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку організатора торгів перевіряти законність дій державного виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна.
Крім того, оскільки за результатами проведення оскаржуваних торгів акт про реалізацію майна не складався, електронні торги не можна визнати недійсними, а організатор електронних торгів не вчинив жодних дій, які могли порушити права та інтереси позивача.
 
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Рішення суду першої інстанції відповідає вказаним вимогам закону.
 
Відмовляючи в позові ОСОБА_1 про визнання прилюдних торгів, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів недійсними та скасування державної реєстрації права власності, суд першої інстанції прийшов до висновку, що електронні торги відбулися з дотриманням чинного законодавства, а тому відсутні підстави визнання прилюдних торгів недійсними, оскільки не було порушено порядку реалізації арештованого майна.
 
Апеляційний суд погоджується із вказаними висновками, так як вони є обґрунтованими,  відповідають обставинам справи і вимогам закону.
 
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 є співвласниками кожен в ј частині квартири за адресою АДРЕСА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого 04 грудня 2006 року Святошинською районною у м. Києві радою (а. с. 27).
В забезпечення виконання кредитного договору № 001-2902/756-0286 від 11 жовтня 2007 року, укладеного між іпотекодержателем та боржником ОСОБА_1 , 11 жовтня 2007 року ВАТ «Універсал Банк» уклав із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку нерухоме майно, а саме чотирьохкімнатну квартиру загальною площею 157,90 кв.м., житловою площею 86,80 кв.м. за адресою АДРЕСА_3 , яка належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Святошинською районною у м. Києві радою 04 грудня 2006 року. Пунктом 3.1 договору передбачено, що іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки в повному обсязі переважно перед іншими кредиторами (а. с. 28 - 29).
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки позов задоволено. У погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 11 жовтня 2007 року № 001-2902/756-0286 у сумі 694644,87 швейцарських франків, що за офіційним курсом Національного банку України складає 6189007,93 грн., звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 157,90 кв.м. шляхом продажу з прилюдних торгів, встановивши початкову ціну відповідно до оцінки спеціаліста (а. с. 81 - 82).
27 листопада 2015 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист у справі № 759/3713/14-ц за позовом ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому боржником зазначено ОСОБА_1 (а. с. 11 - 12).
07 грудня 2015 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження ВП № 49536032 з примусового виконання виконавчого листа № 759/3713/14-ц (а. с. 13).
25 серпня 2016 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві складено акт опису й арешту майна у ВП № 49536032, а саме ј частини чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 157,9 кв.м., житловою площею 86,8 кв.м., яка належить боржнику ОСОБА_1 (а. с. 14 - 15).
04 листопада 2016 року відділом примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві направлено на адресу ДП «СЕТАМ» заяву на реалізацію арештованого майна, а саме ј частини квартири за вказаною адресою, вартість ј частини станом на 20 вересня 2016 року становить 709000 грн. (а. с. 16 - 17).
12 грудня 2016 року ДП «СЕТАМ» складено протокол № 218550 проведення електронних торгів про те, що торги не відбулися, номер лота 182222, найменування майна предмет іпотеки: ј частина чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 157,9 кв.м., початкова ціна 709000 грн., зазначено, що торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а. с. 18).
28 грудня 2016 року ДП «СЕТАМ» направило на адресу відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, боржнику і стягувачу повідомлення щодо реалізації предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів: реєстраційний номер лота - 191226 (уцінено лот № 182222), відомості про предмет іпотеки - ј частина чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 157,9 кв.м., день та час проведення електронних торгів - 26 січня 2017 року о 09:00, початкова ціна продажу майна - 567200 грн. (а. с. 19).
На а. с. 20 - 21 знаходиться роздрукована з сайту ДП «СЕТАМ» інформація про лот № 191226, зокрема, що предметом іпотеки є ј частина чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 157,9 кв.м.
26 січня 2017 року ДП «СЕТАМ» складено протокол № 231142 проведення електронних торгів про те, що торги не відбулися, номер лота 182222, найменування майна предмет іпотеки: ј частина чотирьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 157,9 кв.м., стартова ціна 567200 грн., зазначено, що торги не відбулися на підставі відсутності допущених учасників торгів (а. с. 22).
31 січня 2017 року до відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надійшла заява ПАТ «Універсал Банк» від 27 січня 2017 року, адресована також ДП «СЕТАМ» та ОСОБА_1 , про залишення за стягувачем нереалізованого майна (а. с. 23).
20 лютого 2017 року начальником відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві затверджено акт про реалізацію предмета іпотеки № 49536032 (а. с. 24).
02 березня 2017 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 49536032 з підстав, передбачених п. 15 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження». На виконавчому листі також наявна відмітка державного виконавця про те, що 02 березня 2017 року виконавче провадження закінчено на підставі ч. 15 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувачу передано майно в рахунок погашення боргу за ціною 709000 грн. (а. с. 11, 35).
03 березня 2017 року ДП «СЕТАМ» направило на адресу ОСОБА_1 копію акту про реалізацію предмета іпотеки від 20 лютого 2017 року (а. с. 25).
 
Вказані обставини підтверджуються наявними у справі доказами.
 
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
 
Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, передбачені у статті 203 ЦК України. 
 
Згідно частин першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
 
Відповідно до частини третьої статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
 
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, складання за результатами їх проведення акту  про  реалізацію  предмета іпотеки з подальшою видачею нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних 
торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином, який може визнаватися недійсним у судовому порядку.
 
Оскільки за результатами прилюдних торгів ПАТ «Універсал Банк» отримало свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів, суд не може погодитися із доводами відповідача ДП «СЕТАМ» у відзиві на апеляційну скаргу, що оскільки електронні торги не відбулись, акт про проведення прилюдних торгів не складався, правочин є неукладеним і електронні торги не можна визнати недійсними.
 
Враховуючи, що відчуження майна з електронних торгів належить до договорів купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства.
Дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.
 
Вирішуючи спір про визнання електронних торгів недійсними, необхідно встановити, чи мало місце порушення порядку та інших норм законодавства під час проведення електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.
 
Звертаючись до суду з указаним позовом, а також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на порушення відповідачами Порядку реалізації арештованого майна, Закону України «Про іпотеку» та Закону України «Про виконавче провадження», допущені під час підготовки, проведення прилюдних торгів та передачі майна стягувачу за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, що призвело до порушення прав позивача, а саме: державним виконавцем передано на реалізацію з прилюдних торгів не предмет іпотеки, яким є квартира, а лише ј її частина, належна позивачу; інформаційне повідомлення про електронні торги не містить всю необхідну інформацію у відповідності до порядку реалізації арештованого майна, оскільки у ньому зазначено, що предметом іпотеки є ј частина квартири, а не квартира в цілому.
 
Оцінюючи доводи апеляційної скарги в цій частині, апеляційний суд виходить із наступного.
 
За змістом ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю частиною у праві спільної часткової власності.
 
Відповідно до положень ч. 2 ст. 366 ЦК України (тут і в подальшому норми матеріального права наводяться в редакції станом на час спірних правовідносин) кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.
 
Аналіз наведених норм у сукупності свідчить про те, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, на неї кредитором може бути звернуто стягнення у рахунок погашення боргу шляхом вимоги продажу цієї частки з публічних торгів.
 
Зазначені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № № 344/1868/16-ц.
 
Крім того, відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
Виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється приватним виконавцем у рамках зведеного виконавчого провадження.
Об`єднання державним виконавцем у зведене виконавче провадження кількох виконавчих листів, за якими боржники є різними, законодавчо не передбачено.
 
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
 
Отже, в даному випадку кожен з майнових поручителів (співвласників квартири) відповідає лише в межах своєї ј частки квартири.
 
Частиною шостою статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.
 
З огляду на викладене доводи апеляційної скарги про те, що судом не ухвалювалось рішення про звернення стягнення на ј частину квартири, а було ухвалене рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , у банку не виникло право придбавати лише ј частини квартири за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна, а тому державний виконавець вправі був виконувати рішення про звернення стягнення на квартиру як на цілісне нерухоме майно, а не передавати на примусову реалізацію ј частини квартири, є необґрунтованими з наведених вище підстав.
 
Оцінюючи доводи апеляційної скарги і висновки суду першої інстанції з приводу дотримання вимог закону під час проведення електронних торгів з реалізації належного позивачу майна, апеляційний суд враховує наступне.
 
Відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. 
 
Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).
 
Пунктом 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. 
 
Згідно п. 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).
 
Згідно п. 3 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. 
 
Пунктами 5, 8 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна передбачено, що інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) повинно містити: 1) загальну інформацію про електронні торги (торги за фіксованою ціною): відомості про Організатора (найменування, контактні телефони, електронна адреса); відомості про зберігача (найменування та місцезнаходження (для юридичних осіб), прізвище, ім`я, по батькові та місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), контактний телефон, електронна адреса (за наявності), фактична адреса зберігання майна); порядок оформлення участі в електронних торгах (торгах за фіксованою ціною); дату внесення інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) у Систему; строк підготовки до проведення електронних торгів (торгів за фіксованою ціною); кінцевий термін прийому заявок, якщо проводяться електронні торги; дату і час початку електронних торгів (торгів за фіксованою ціною); дату і час закінчення торгів (завершення подання цінових пропозицій); строки сплати та розмір гарантійного внеску, реквізити рахунку, на який вноситься гарантійний внесок (найменування банку, МФО банку, номер рахунку, призначення платежу) (крім реалізації майна у випадках, передбачених розділом VІ та пунктом 1 розділу VІІ цього Порядку); порядок та умови отримання майна переможцем; найменування, контактні телефони, адресу офіційної електронної пошти та реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця), на який у разі визначення переможця електронних торгів (торгів за фіксованою ціною) необхідно перерахувати кошти за придбане майно, строки сплати таких коштів, номер виконавчого провадження згідно з даними автоматизованої системи виконавчих проваджень. Інформація, зазначена у цьому підпункті, автоматично формується Системою; 2) інформацію про майно (лот): реєстраційний номер лота; вид майна; найменування майна; відомості про майно, що виставляється на електронних торгах (торгах за фіксованою ціною), його склад, характеристики, опис, наявність дефектів; місцезнаходження майна; фотографічне зображення майна (відеоматеріали за наявності); відомості про обтяження та обмеження майна, права третіх осіб; розмір гарантійного внеску (розмір винагороди Організатора - у разі реалізації майна відповідно до розділу VІ та пункту 1 розділу VІІ цього Порядку); стартову ціну продажу; крок електронних торгів;  порядок ознайомлення з майном (фактична адреса зберігача та адреса зберігання майна, час для ознайомлення, контактні телефони та електронна адреса (за наявності)). Інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною) містить інформацію тільки про один лот.
Якщо реалізації підлягає житловий будинок, квартира або інше житлове приміщення, в інформації про майно додатково зазначаються: розмір жилої та нежилої площі будинку, квартири, іншого житлового приміщення; план приміщення (за наявності); місце розташування; відомості про земельну ділянку, на якій розташований будинок (її правовий режим та розмір); кількість поверхів будинку, поверх, на якому розташована квартира, інше житлове приміщення; кількість кімнат, площа кожної кімнати; інформація про допоміжні, підсобні приміщення та споруди; інформація про наявність зареєстрованих інших, крім боржника, мешканців (зокрема дітей), орендарів, інших користувачів приміщення.
Інформаційне повідомлення щодо продажу ј частини квартири АДРЕСА_1 (а. с. 20 - 21) наведеним вимогам закону відповідає.
 
Апеляційний суд не може погодитися із доводами апеляційної скарги, що інформаційне повідомлення про проведення торгів було доведено до невизначеного кола осіб неналежним чином, а саме, що ј частина квартири є предметом іпотеки, оскільки вимогами п. 5, 8 розділу ІІІ Порядку реалізації арештованого майна доведення такої інформації жодним чином не врегульоване.
 
Крім того, доводи позивача, що зазначення в інформаційному повідомленні ј частини квартири як предмету іпотеки могло зменшити можливість участі у торгах потенційних покупців на квартиру як цілісне майно і, відповідно, вплинути на формування ціни реалізації, є нічим не підтвердженим припущенням і тому відхиляється апеляційним судом.
 
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про іпотеку» протягом десяти днів з дня оголошення прилюдних торгів такими, що не відбулися, іпотекодержателі та інші кредитори боржника відповідно до пріоритету їх зареєстрованих вимог мають право придбати предмет іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни майна. У  цьому випадку придбання предмета іпотеки іпотекодержателем оформлюється протоколом і актом про реалізацію предмета іпотеки у порядку, встановленому статтею  47 цього Закону, а нотаріус на підставі такого акта видає свідоцтво про придбання майна  з прилюдних торгів, якщо прилюдні торги не відбулися. 
Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів.
 
Згідно п. 1 розділу ІХ Порядку реалізації арештованого майна, не реалізоване на електронних торгах нерухоме майно виставляється Організатором на повторні електронні торги за ціною, що становить 85 відсотків, а рухоме майно - 75 відсотків його вартості, визначеної в порядку, встановленому статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Із матеріалів справи вбачається, що 12 грудня 2016 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол № 218550 проведення електронних торгів, які не відбулися, в зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів (а. с. 18).
 
Таким чином, з урахуванням строків, передбачених вимогами ст. 49 Закону України «Про іпотеку», повторні електронні торги мали бути проведені до 12 січня 2017 року.
 
28 грудня 2016 року ДП «СЕТАМ» повідомило відділ державної виконавчої служби і учасників виконавчого провадження про день на час проведення других (повторних) електронних торгів - 26 січня 2017 року з ціною після уцінки 567200 грн. (а. с. 19).
 
26 січня 2017 року ДП «СЕТАМ» сформовано протокол № 231142 проведення електронних торгів, які не відбулися, в зв`язку із відсутністю допущених учасників торгів (а. с. 22).
Разом із тим, судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято доводи позивача про проведення других електронних торгів з недотриманням строків, передбачених статтею 49 Закону України «Про іпотеку», що саме по собі не свідчать про порушення прав позивача та про негативний вплив на результати електронних торгів, оскільки підставою для пред`явлення позову про визнання електронних торгів недійсними є наявність не лише порушення норм закону під час проведення цих торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
 
Такі правові висновки викладені в постановах № 6-1884цс15 та 6-2988цс15 Верховного Суду України, які були належним чином враховані судом першої інстанції.
 
Враховуючи, що іпотекодержатель ПАТ «Універсал Банк» 27 січня 2017 року в межах десятиденного строку, встановленого ст. 49 Закону України «Про іпотеку», скористався правом придбання предмету іпотеки за початковою ціною шляхом заліку своїх забезпечених вимог в рахунок ціни  майна, державним виконавцем 20 лютого 2017 року складено акт про реалізацію предмета іпотеки № 49536032, на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коваленко І.Є. 30 березня 2017 року видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер 183.
 
Апеляційний суд приймає до уваги, що апеляційна скарга не містить доводів в частині порушення строків проведення електронних торгів і складення акту про реалізацію предмета іпотеки.
 
В позовній заяві ОСОБА_1 також посилалася на порушення державним виконавцем ст. 39 Закону України «Про іпотеку» під час визначення ціни належного позивачеві нерухомого майна в порядку, встановленому ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження».
 
Разом із тим, дії (бездіяльність) державного виконавця щодо порушень, допущених при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом.
 
Наведені правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 і були враховані судом першої інстанції.
 
Апеляційний суд враховує, що вимог про визнання неправомірними дій державного виконавця в частині проведення оцінки майна у даному позові ОСОБА_1 не заявляла.
 
Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин дійшов правильного висновку про відмову в позові, виходячи з того, що позивач не довів обставин, на які посилався як на підставу своїх вимог та які б свідчили, що відбулось порушення дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення прилюдних торгів, які призвели до порушення його прав при проведенні торгів.
Інші доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на доказах та законі, зводяться до переоцінки доказів, яким було надано належну оцінку судом першої інстанції, а також до незгоди із судовим рішенням і не спростовують висновків суду першої інстанції.
 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
 
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає обставинам справи, ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права і не може бути скасоване з підстав, викладених в апеляційній скарзі.
 
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
 
 п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Святошинського районного суду м. Києвавід 10 жовтня 2019 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови виготовлено 20 лютого 2020 року.

Головуючий:                                                                     Кашперська Т.Ц.
            
Судді:                                                                                 Фінагеєв В.О.   
 
                                                                                            Яворський М.А.