УХВАЛА
20 грудня2019 року
м. Київ
Справа № 440/1649/19
Провадження № 11-1093апп19
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Гриціва М. І., 
суддів Антонюк Н. О., Анцупової Т. О., Бакуліної С. В., Британчука В. В.,  Власова Ю. Л., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Золотнікова О. С., Кібенко О. Р., Лобойка Л. М., Лященко Н. П., Прокопенка О. Б., Рогач Л. І., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю.
перевірила наявність підстав для прийняття до розгляду справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року у справі № 440/1649/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, і
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невжиття належних заходів реагування на лист Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації від 08 квітня 2019 року за вих. № 01.2-13/2756;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не вирішення питання надання ОСОБА_1 грошової компенсації у розмірі 893 760,00 грн на отримання однокімнатної квартири;
- визнати протиправними дії відповідача щодо перенаправлення звернення  ОСОБА_1 від 15 жовтня 2018 року для розгляду до Київської районної у м. Полтаві ради;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 22 квітня 2019 року за вих. № Ф 04.1-11/3016 згідно з вимогами статті 15 Закону України від 02 жовтня 2006 року № 393/96-ВР «Про звернення громадян»;
- зобов`язати відповідача повторно розглянути лист Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації від 08 квітня 2019 року за вих. № 01.2-13/2756 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин, встановлених судом;
- зобов`язати виконавчий комітет Полтавської міської ради надати ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 893760,00 грн на отримання однокімнатної квартири.
Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 07 травня 2019 року позовні вимоги роз`єднав шляхом виділення у самостійне провадження вимог про визнання протиправною бездіяльності виконавчого комітету Полтавської міської ради щодо не вирішення питання надання позивачу грошової компенсації у розмірі 893 760 грн на отримання однокімнатної квартири та зобов`язання відповідача надати грошову компенсацію у розмірі 893 760 грн на отримання однокімнатної квартири.
Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою від 08 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року відмовив у відкритті провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).
Суди попередніх інстанцій виходили з того, що повідомлені позивачем обставини та надані на їх підтвердження письмові докази свідчать про те, що останній звернувся до суду з позовом на захист порушеного, на його думку, житлового права на одержання грошової компенсації для придбання житла, тобто, цей спір виник з майнових відносин приватноправового характеру, а його існування не залежить від здійснення відповідачем публічно-владних управлінських функцій. Судами роз`яснено позивачу право звернутись з цим позовом до місцевого загального суду у порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України.
Позивач подав касаційну скаргу на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 08 травня 2019 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 24 червня 2019 року.
З касаційної скарги вбачається, що аргументи скаржника зводяться серед іншого до того, що суди порушили правила предметної юрисдикції під час ухвалення оскаржуваних судових рішень. Скаржник не погоджується з наявністю підстав для відмови у відкритті провадження у справі.
Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 30 вересня 2019 року передав цю справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду на підставі частини шостої статті 346 КАС України.
Велика Палата Верховного Суду не знаходить підстав для прийняття справи до свого розгляду з огляду на таке.
Згідно із частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
На час вирішення Великою Палатою Верховного Суду питання про наявність підстав для прийняття до розгляду цієї справи набрав чинності Закон України від 02 жовтня 2019 року № 142-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підстав передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та щодо строків повернення справи» (дата набрання чинності 19 жовтня 2019 року; далі Закон № 142-IX). 
Згідно з частиною шостою статті 346 КАС України в редакції цього Закону справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.
Відповідно до частини шостої статті 347 КАС України у редакції цього Закону Велика Палата Верховного Суду через постановлення ухвали повертає (передає) справу відповідній колегії (палаті, об`єднаній палаті), якщо дійде висновку про відсутність підстав для передачі справи на її розгляд, <…> про недоцільність розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду, <…>, або якщо Великою Палатою Верховного Суду вже висловлена правова позиція щодо юрисдикції спору у подібних правовідносинах. Справа, повернута на розгляд колегії суддів (палати, об`єднаної палати), не може бути передана повторно на розгляд Великої Палати.
У розумінні наведених положень з дати набрання ними чинності колегія суддів (палата, об`єднана палата) касаційного суду не повинні направляти до Великої Палати Верховного Суду для перегляду справи за наявності виняткових умов, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України, а Велика Палата зобов`язана повернути (передати) справу до відповідної колегії чи складу суду, який її направив, якщо будуть встановлені обставини, що унеможливлювали скерування справи до Великої Палати. 
Таким, що відповідає вимогам частини сьомої статті 347 КАС України, належить визнавати й рішення, коли Велика Палата Верховного Суду ухвалою поверне або передасть назад до суду, який її направив, справу, що була направлена до Великої Палати раніше, тобто ще до набрання чинності змін до цього Кодексу, внесених Законом № 142-IX, оскільки на час вчинення процесуальної дії щодо прийняття до розгляду Великою Палатою Верховного Суду такої справи вже діє норма процесуального закону, що забороняє брати її до провадження цього суду за наявності підстав, передбачених частиною шостою статті 346 КАС України. Однією з таких підстав власне й є висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у її постанові щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах. 
Як згадано вище, у касаційній скарзі скаржник наголошує на протиправності та необґрунтованості рішень судів попередніх інстанцій, які відмовили у відкритті провадження за його позовом.
Правова позиція у подібних правовідносинах щодо юрисдикції спорів, пов`язаних з поновленням порушеного права особи отримати житло неодноразово висловлювалась Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 806/104/16, від 29 серпня 2018 року у справі № 488/1176/14-а, від 20 вересня 2018 року у справі № 815/2551/15, від 07 листопада 2018 року у справі № 358/460/16-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 685/1346/15-а, від 23 січня 2019 року у справі № 806/5217/15. На ці правові висновки посилалися також суди попередніх інстанцій, коли ухвалювали оскаржувані рішення.
Велика Палата Верховного Суду у цих справах сформувала правовий висновок у контексті спірних правовідносин певним чином подібних до тих, на підставі яких касаційний суд ухвалив рішення про направлення цієї справи до Великої Палати, зазначивши, що, якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених неправомірними, на думку особи, рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, і ці наслідки пов`язані поновленням порушеного права особи отримати житло, то такі спори відносяться до захисту цивільних (житлових) прав, незалежно від участі у справі суб`єктів владних повноважень як відповідача.
Отож, зміст та матеріали касаційної скарги, подібність спірних правовідносин до тих, щодо яких формульований правозастосовний висновок Великої Палати Верховного Суду, нормативні положення, які регламентують порядок направлення справи до цього Суду, вказують на існування обставин, за яких касаційна скарга  ОСОБА_1 на судові рішення у справі з означеними вище позовними вимогами підлягає поверненню відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду для продовження розгляду.
Керуючись статтями 345, 346, 347 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
Справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Полтавської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, повернути на розгляд відповідній колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Надіслати учасникам справи копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                       М. І. Гриців
Судді:                                    Н. О. Антонюк                                             О. Р. Кібенко
Т. О. Анцупова                                            Л. М. Лобойко
С. В. Бакуліна                                             Н. П. Лященко
В. В. Британчук                                          О. Б. Прокопенко
Ю. Л. Власов                                               Л. І. Рогач
Д. А. Гудима                                                О. С. Ткачук
Ж. М. Єленіна                                             В. Ю. Уркевич
О. С. Золотніков