ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

03 березня 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №589/457/19 
Номер провадження 22-ц/816/278/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Криворотенка В. І. 
з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М., 
розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на ухвалу Шосткинського місьрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2019 року у складі судді Лєвши С.Л., постановленої у м. Шостка, про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, встановлення права власності на будинок, 

                                                        в с т а н о в и в :                                 

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , який мотивував тим, що 21.03.2004 року між відповідачами  укладено договір дарування садиби. Відповідно до умов договору, ОСОБА_3 подарувала, а ОСОБА_2 прийняв у дар садибу під АДРЕСА_1 ) на земельній ділянці АДРЕСА_1 . На зазначеній земельній ділянці розташований дерев`яний житловий будинок житловою площею 19,3 кв.м, загальною – 38,9 кв.м. Позивач вважає даний договір фіктивним, з наступних підстав: між сторонами фактично було укладено договір купівлі-продажу, адже ОСОБА_3 за садибу, що виступила предметом договору, отримала винагороду, яка була сплачена ОСОБА_1 . Після сплати грошового внеску позивачем, відповідачем була видана довіреність від 11.11.2008 року, якою уповноважує ОСОБА_4 продати або подарувати на ім`я позивача житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .  ОСОБА_4 весь цей час займався підготовкою документів для продажу предмету договору на ім`я позивача. Просив визнати договір дарування садиби від 22.03.2004 року недійсним та встановити право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 ) за ОСОБА_1 .
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки подана з порушенням вимог п.8 ч.3 ст.175, ст.176, ч.5 ст.177 ЦПК України.
На  виконання вимог ухвали суду від 08 лютого 2019 року, ОСОБА_1 надана заява про усунення недоліків поданої позовної заяви.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено судове засідання на 10 вересня 2019 року на 14-30 год. 
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 . Заборонено вчиняти будь-яким особам у будь-якій спосіб будь-які дії щодо житлового будинку АДРЕСА_1 .  
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду відповідно до ч.4 ст.62, ч.5 ст. 223, п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.
ОСОБА_1 з ухвалою суду від 02 грудня 2019 року не погодився та оскаржив її в апеляційному порядку. Вказуючи на необґрунтованість, порушення судом норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
У доводах апеляційної скарги заявник зазначає, що своєчасно попередив суд про неможливість взяти участь в судовому засіданні 10 вересня 2019 року. Для представлення його інтересів у суді ним був укладений договір про надання адвокатських послуг з адвокатом Курбатовим Д.В., який надав до суду відповідну заяву з проханням про відкладення розгляду справи 02 грудня 2019 року. Вважає висновки суду щодо зловживання процесуальними правами безпідставними та такими, які не відповідають фактичним обставинам. 
Відзив на апеляційну скаргу від відповідачів не надходив.
Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції за наявними в справі доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд в оскаржуваній ухвалі послався на те, що в судове засідання, призначене на 10 вересня 2019 року позивач не з`явився, про час, дату та місце його проведення повідомлений, надав суду письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з виїздом за межі м. Шостка, підтверджуючих матеріалів щодо поважності причин виїзду не надав. В судове засідання, призначене на 02 грудня 2019 року позивач не з`явився, про час, дату та місце проведення повідомлений, про причини неявки не повідомив. Повноваження представника позивача адвоката Курбатова Д.В. не підтверджено довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».  
Перевіривши законність ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваної ухвали та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду з огляду на наступне.
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 08 лютого 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки подана з порушенням вимог п.8 ч.3 ст.175, ст.176, ч.5 ст.177 ЦПК України (а.с.12).
19 березня 2019 року на адресу місцевого суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позовної заяви (а.с. 15-20).
Ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 21 червня 2019 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 та призначено судове засідання на 10 вересня 2019 року на 14-30 год. (а.с.25). 
10 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про відкладення справи, у зв`язку з виїздом за межі м. Шостка (а.с.48).
В судовому засіданні 10 вересня 2019 року розгляд справи відкладено на 01 жовтня 2019 року на 14-30 год (а.с.51). 
У зв`язку з перебуванням судді Лєвши ОСОБА_5 у відпустці, розгляд справи відкладено на 02 грудня 2019 року на 10-30 год. (а.с.56). 
02 грудня 2019 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Курбатова Д.В. надійшла заява про відкладення розгляду справи, так як не має можливості прийняти участь в судовому засіданні 02 грудня 2019 року, у зв`язку з участю в іншому судовому засіданні (а.с.81-82). 
Таким чином, з 10 вересня 2019 року до 02 грудня 2019 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 постійно відкладався. Разом з тим, у період між зазначеними датами, а саме – 01 жовтня 2019 року, судове засідання у справі не відбулося з незалежної від учасників справи причини. Як повторну, суд розцінив неявку позивача у судове засідання 02 грудня 2019 року. 
За таких обставин, неявку позивача у судове засідання 02 грудня 2019 року у розумінні приписів п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України неможна розцінити як повторну. Така неявка не передувала поспіль одна одній, а була першою з огляду на те, що 10 вересня 2019 року розгляд справи за заявою позивача був відкладений на 01 жовтня 2019 року, а 01 жовтня 2019 року судове засідання у справі не відбулося з незалежної від учасників причини - перебуванням судді у відпустці. Підстав вважати, що позивач недобросовісно здійснював свої процесуальні права та обов`язки, немає, адже завчасно повідомляв суд про причини неявки у судове засідання шляхом надіслання заяв.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплює право на справедливий суд. У ч. 1 цієї статті встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Частиною 1 ст. 6 Конвенції закріплені такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи, справедливість судового розгляду, публічність розгляду справи та проголошення рішення, розумний строк розгляду справи, розгляд справи судом, встановленим законом, незалежність і безсторонність суду. Право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом.
Таким чином, у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскаржувана ухвала порушує право позивача на справедливий розгляд його справи судом та обмежує доступ до суду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, через порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про залишення позову ОСОБА_1 без розгляду, ухвала Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2019 року підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст.ст. 367, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 379, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

                                                           п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Шосткинського місьрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2019 року про залишення позову без розгляду - скасувати.
Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору недійсним, встановлення права власності на будинок направити до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області для продовження розгляду.
Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 
Дата складення повного тексту постанови 03 березня 2020 року.

Головуючий -                                                                                          О. І. Собина
Судді:                                                                                                       О. Ю. Кононенко
                                                                                                                  В. І. Криворотенко