УХВАЛА

09 січня 2020 року 
Київ
справа №500/1643/19
адміністративне провадження №К/9901/144/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Білак М.В.,
суддів: Соколова В.М., Калашнікової О.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану його адвокатом Майкою Максимом Борисовичем на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі №500/1643/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської місцевої прокуратури про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати дії Тернопільської місцевої прокуратури протиправними щодо ненадання повної інформації на запит на інформацію від 03 червня 2019 року та зобов`язання відповідача надати позивачу повну інформацію.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до відповідача зі запитом на інформацію, в якому просив надати копії усіх витягів з Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) з внесеними Тернопільською місцевою прокуратурою відомостями про вчинення кримінальних правопорушень із заяв запитувача. За результатами розгляду запиту, керівник місцевої прокуратури 10 червня 2019 року на електрону адресу позивача скерував відповідь за №94-238-11, у якій зазначив, що в період з 20 листопада 2012 року по 10 червня 2019 року Тернопільською місцевою прокуратурою за зверненням позивача до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення за №42017210000000241 від 13 жовтня 2017 року, копії такого витягу скеровано на електрону адресу позивача 05 червня 2019 року за №238-11. Також повідомлено позивача, що інших відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його зверненнями до ЄРДР відповідачем не вносилось. Однак, позивач вважає, що відповідач надав не повну відповідь на його запит, так як відповідачем також було внесено відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за № 42018211180000031, № 42017211180000005 та копії таких витягів відповідач не надав позивачу, а тому такі дії відповідача є протиправними.    
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідь на звернення позивача була надана у межах запиту на інформацію і відповідно до визначених критеріїв запитуваної інформації:  про вчинення кримінальних правопорушень із заяв запитувача та відомостей, внесених до ЄРДР Тернопільською місцевою прокуратурою.  
Крім того, повідомлено, що інших відомостей про вчинення кримінальних правопорушень за його зверненнями до ЄРДР відповідачем не вносилось.
У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Однак пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, спірні правовідносини виникли щодо неповного надання запитуваної у розпорядника публічної інформації.
Тернопільським окружним адміністративним судом зазначений спір визначено як незначної складності і справу розглянуто за правилами строщеного позовного провадження. 
Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах "а"-"в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , подану його адвокатом Майкою Максимом Борисовичем на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2019 року у справі №500/1643/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак
В.М. Соколов
О.В. Калашнікова,
Судді Верховного Суду