ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

Справа №635/2329/19                                                                           Суддя 1-ї інстанції: Пілюгіна О.М.
Провадження № 33/818/648/19
Категорія:  ч.1 ст.130 КУпАП

П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

 
18.12.2019 року        м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Судом першої інстанції було встановлено, що 01.02.2019 року о 22-50 на 21 км. автодороги м-18, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Fiat Doblo» державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. В присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку, а саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 та в закладі охорони здоров`я.
Дії водія  ОСОБА_1  кваліфіковані як порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України (ПДР), за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. 
Не погодившись з таким рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову від 26.04.2019 року скасувати та закрити провадження по справі.
В апеляційній скарзі її автор вказує, що суд в порушення вимог ст.268 КУпАП розгляну справу за його відсутності, чим позбавив його права надавати пояснення, допитувати свідків, викликати свідків до суду, у зв`язку із чим необґрунтовано дійшов до висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Наголосив, що суд не повідомив його належним чином про дату і час судового засідання, оскільки повістки в судове засідання, яке було призначено на 26.04.2019 року були направлені 25.04.2019 року, яку він отримав 02.05.2019 року та 03.05.2019 року.
Дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
В судові засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не прибув, про час та місце розгляд був повідомлений належним чином, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, у зв`язку з чим, вважаю за можливе розглядати справу без його участі. При цьому апеляційний суд керується практикою Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» де наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Апеляційним судом не встановлено порушень суддею суду першої інстанції вимог вказаної правової норми.
В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.
Згідно змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 не спростовує фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №220770 від 01.02.2019 року, у зв`язку з чим, апеляційний суд відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Доводи щодо розгляду справи судом першої інстанції без його участі, заслуговують на увагу, про те апеляційний суд вважає, що ця неповнота може бути усунена при апеляційному розгляді, але і в апеляційний суд кілька разів ОСОБА_1 не прибував, про причини неявки не повідомляв, не скориставшись таким чином наданим йому правами, у тому числі і бути присутнім при розгляді справи. 
В телефонному режимі адвокат Чайковська А.В. повідомила, що з ОСОБА_1 припинено співпрацю, та більше вона не надає йому правову допомогу.
Враховуючи вище викладене, та беручи до уваги, що інших підстав окрім викладених вище, для скасування постанови ОСОБА_1 не навів, у судове засідання апеляційного суду він не прибув, та пояснень не надав, письмовим доказам вини ОСОБА_1 судом першої інстанції дана належна оцінка, і підстав для сумніву у її правильності у апеляційного суду немає, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування постанови від 26.04.2019 року за доводами апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Харківського районного суду Харківської області від 26.04.2019 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик