Постанова
Іменем України
 
09 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 158/2373/18-ц
провадження № 61-14991св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач -Ківерцівська районна рада Волинської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору,- відділ освіти Ківерцівської районної державної адміністрації,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року у складі судді Костюкевича О. К. та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року у складі колегії суддів: Федонюк С. Ю.,                     Матвійчук Л. В., Здрилюк О. І.,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
1. Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Ківерцівської районної ради Волинської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - відділ освіти Ківерцівської районної державної адміністрації, про визнання незаконним та скасування розпорядження про накладення дисциплінарного стягнення.
 
Позовна заява обґрунтована тим, що з 01 вересня 2004 року вона працювала на посаді директора ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Озеро Ківерцівського району Волинської області та сумлінно виконувала свої посадові обов`язки, за що неодноразово відзначалась подяками та грамотами.
Проте, розпорядженням від 27 серпня 2018 року № 136 заступника голови Ківерцівської районної ради Чигрин Т. Г. їй оголошено догану «за порушення порядку проведення державної підсумкової атестації», а також зобов`язано оголосити догану членам атестаційної комісії за порушення порядку проведення держаної підсумкової атестації відповідно до чинного законодавства.
Вказувала, що підставою для винесення оскаржуваного розпорядження зазначено частину шосту статті 56 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пункт 3 рішення районної ради від 16 серпня            2018 року № 28/2 «Про дострокове припинення повноважень голови районної ради Хмілевського В. В.», статті 147-149 КЗпП України, лист відділу освіти Ківерцівської РДА від 08 червня 2018 року №688/01-17/2-18, наказ відділу освіти Ківерцівської РДА від 14 червня 2018 року № 144 «Про підсумки проведення державної підсумкової атестації учнів (вихованців) у 9-х класах загальноосвітніх навчальних закладах Ківерцівського району у                        2017-2018 н.р.», заява ОСОБА_2 від 26 червня 2018 року та рекомендації постійної комісії з питань освіти, культури, молоді, спорту, сім`ї, охорони здоров`я та соціального захисту населення від 22 серпня 2018 року № 28/1 «Про доповідну записку завідувача сектору з питань юридичного забезпечення діяльності ради Гудкової М. С. від 21 серпня 2018 року                        № 756/03-09/01-18».
Зазначала, що листом голови Ківерцівської районної ради від 01 серпня            2018 року № 364/03-27/2-18 її було запрошено в районну раду для надання пояснень, однак за її вимогою їй не було надано для ознайомлення ні заяви ОСОБА_2 від 26 червня 2018 року, ні рекомендацій постійної комісії, зазначеної вище. При застосуванні стягнення відповідачем не було враховано її письмові пояснення від 19 червня 2018 року та 21 серпня                 2018 року, а також проігноровано факти порушення вимог законодавства посадовими особами відділу освіти Ківерцівської РДА. 
Посилалась на те, що нею не порушувався порядок проведення державної підсумкової атестації, оскільки учнем ОСОБА_3 було допущено порушення академічної доброчесності при написанні ДПА, тобто робота виконана шляхом обману, отже в межах її компетенції як захід виховного впливу до учня було застосовано повторне написання роботи відповідно до частини шостої статті 42 Закону України «Про освіту», тобто в її діях будь-яких порушень не було, отже оскаржуване розпорядження є незаконним, необґрунтованим, упередженим та підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене ОСОБА_1 просила суд визнати незаконним та скасувати розпорядження від 27 серпня 2018 року № 136 заступника голови районної ради Чигрин Т. Г. про застосування до неї заходу дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
 
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
 
Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 18 червня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Судові рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовано тим, що розпорядження Ківерцівської районної ради Волинської області від 27 серпня 2018 року № 136, яким позивачу було оголошено догану, винесено відповідно до вимог трудового законодавства України, а надані пояснення                        ОСОБА_1 не спростовують доводи відповідача про правомірність застосування дисциплінарного стягнення.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі, поданій у серпні 2019 року до Верховного Суду,               ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду          від 13 серпня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 , витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
 
У серпні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
 
Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувані судові рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що при ухваленні судових рішень суди попередніх інстанцій посилались лише на лист начальника відділу освіти Ківерцівської РДА від 08 червня 2018 року                       № 688/01-17/2-18 та довідку від 05 червня 2018 року про результати перевірки відповідно до наказу відділу освіти від 05 червня 2018 року                         № 116-ввс, проте вказані документи відповідно до положень статей                       78-80 ЦПК України не є допустимими, достовірними та достатніми доказами, на підставі яких можна встановити порушення порядку проведення державної підсумкової атестації.
При винесені оскаржуваних судових рішень судами не було застосовано пункти 2-5 розділу VI Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у  системі загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 30 грудня 2014 року № 1547. Вказує, що відповідно до вказаних пунктів для оскарження процедури проведення та результатів атестації до районної (міської) апеляційної комісії подається апеляційна заява протягом трьох робочих днів після оголошення результатів атестації.
Зазначає, що її дії щодо застосування контролю за дотриманням академічної доброчесності учнем та проведення педагогічно-виховних заходів у формі повторного виконання завдання з математики без залучення недозволених джерел (списування) не є порушенням трудової дисципліни. Таким чином, відсутність у її діях складу правопорушення свідчить про безпідставність та необґрунтованість розпорядження відповідача про застосування до неї дисциплінарного стягнення у вигляді догани.
Крім того, судами не було застосовано положення частини третьої статті 149 КЗпП України.
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У вересні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу від Ківерцівської районної ради Волинської області, у якому вказано, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
05 червня 2018 року на гарячу телефонну лінію в порядку звернення громадян до відділу освіти Ківерцівської райдержадміністрації звернулась ОСОБА_2 учня ОСОБА_4 , яка повідомила, що її сина після написання ним ДПА змусили повернутися до школи і повторно написати роботу.
 
Розпорядженням від 27 серпня 2018 року № 136 «Про оголошення догани директору загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступеня с. Озеро Ківерцівського району Волинської області ОСОБА_1.» останній оголошено догану у зв`язку з порушенням порядку проведення державної підсумкової атестації, визначеного Положенням про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти, затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України від 30 грудня 2014 року № 1547.
 
Дане розпорядження винесено на підставі листа відділу освіти Ківерцівської РДА від 08 червня 2018 року № 688/01-17/2-18, відповідно до якого директор школи ОСОБА_1 порушила права учня 9 класу ОСОБА_4 , змусивши його повторно переписувати державну підсумкову атестацію. Про даний факт повідомила мама учня - ОСОБА_2 
 
Довідкою про результати перевірки підтверджено, що відповідно до наказу відділу освіти від 05 червня 18 року № 116-ввс встановлено факт порушення прав дитини при проведенні ДПА зі сторони директора школи ОСОБА_1 , а саме примушення учня ОСОБА_4 повторно переписувати роботу, оцінювання за двома бланками відповідей, наявність виправлень оцінки на бланку, наявність позначок та коментарів членів атестаційної комісії на бланку відповідей учня.
 
2. Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення.
 
Встановлено й вбачається із матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги цих висновків не спростовують.
 
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Колегія суддів вважає, що оскаржувані судові рішення є законними і обґрунтованими та підстав для їх скасування немає.
 
Відповідно до статті 35 Закону України «Про загальну середню освіту» управління системою загальної середньої освіти здійснюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти, іншими центральними органами виконавчої влади, яким підпорядковані навчальні заклади, зазначені у частині другій статті 9 цього Закону, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері освіти, обласними, Київською та Севастопольською міською, районними, районними у містах Києві та Севастополі державними адміністраціями, а також органами місцевого самоврядування.
 
Згідно положень статті 36 Закону України «Про загальну середню освіту» основними завданнями органів управління системою загальної середньої освіти є, серед іншого, контроль за додержанням Державних стандартів загальної середньої освіти, навчально-методичне керівництво та державне інспектування закладів освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої освіти, незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.
 
Пунктом 4 розділу І Положення про державну підсумкову атестацію учнів (вихованців) у системі загальної середньої освіти, затвердженого наказом Міністерства освіти та науки України від 30 грудня 2014 року № 1547 (далі - Положення), передбачено, що контроль за дотриманням вимог до організації та проведення атестації навчальними закладами покладається на місцеві органи управління освітою.
 
Статтею 34 Закону України «Про загальну середню освіту» передбачено, що контроль за відповідністю освітнього рівня учнів (вихованців), які закінчили заклад загальної середньої освіти I, II і III ступенів, вимогам Державного стандарту загальної середньої освіти здійснюється шляхом їх державної підсумкової атестації. Зміст, форми і порядок проведення державної підсумкової атестації визначаються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері освіти.
 
Згідно з розділом ІІІ Положення державні атестаційні комісії (далі - комісії) створюються в навчальних закладах за погодженням з місцевими органами управління освітою не пізніше ніж за два тижні до початку атестації за освітнім рівнем базової, повної загальної середньої освіти - у складі: голова (керівник навчального закладу або його заступник) та члени комісії: учитель, який викладає предмет у цьому класі, та вчитель цього самого циклу предметів. Голови та члени комісій є відповідальними за дотримання порядку проведення атестації та об`єктивність її оцінювання.Особи, присутні під час проведення атестації, повідомляють керівника навчального закладу та відповідні органи управління освітою про випадки порушення порядку її проведення й у разі необхідності вносять свої зауваження та пропозиції до протоколу.
 
Положенням статті 1 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
 
Судами встановлено, що 05 червня 2018 року на гарячу телефонну лінію в порядку звернення громадян до відділу освіти Ківерцівської райдержадміністрації звернулась ОСОБА_2 учня ОСОБА_4 , яка повідомила, що її сина після написання ним ДПА змусили повернутися до школи і повторно написати роботу.
 
Наказом відділу освіти Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області від 05 червня 2018 року № 116-ввс відряджено ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у ЗОШ І-ІІІ ступеня с. Озеро Ківерцівського району Волинської області для встановлення факту можливого порушення під час проведення ДПА (а. с .36).
 
З довідки про результати перевірки відповідно до наказу відділу освіти                  від 05 серпня 2018 року № 116-ввс встановлено факт порушення прав дитини при проведенні ДПА зі сторони директора школи ОСОБА_1 , а саме примушення учня ОСОБА_4 виконувати завдання ДПА з математики повторно після офіційного завершення ДПА та факт порушень при оцінюванні навчальних досягнень учнів за результатами ДПА з математики у 9-му класі (оцінювання за двома бланками відповідей, наявність виправлень оцінки у бланку, наявність позначок та коментарів членів атестаційної комісії на бланку відповідей учня).
 
Згідно положень статті 69 Закону України «Про освіту» державний нагляд (контроль) у сфері освіти здійснюється центральним органом виконавчої влади із забезпечення якості освіти та його територіальними органами.
 
З наведеного вбачається, що відділом освіти Ківерцівської районної державної адміністрації Волинської області в межах повноважень, передбачених вищевикладеними нормами, було здійснено перевірку та встановлено факт порушення прав учня 9 класу ОСОБА_4 при проведення ДПА, а тому посилання заявника на те, що у відділу освіти на час проведення вказаної перевірки були відсутні повноваження на вчинення вказаних дій, є безпідставними.
 
При цьому, враховуючи положення статей 78-80 ЦПК України, як наказ                            від 05 червня 2018 року № 116-ввс, так і довідка від 05 червня 2018 року про результати перевірки, є допустимими, достовірними та достатніми доказами, які в даній справі можуть використовуватись на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 порушення прав учня.
 
Також не можуть бути прийняті доводи касаційної скарги про те, що учнем ОСОБА_7 було порушено академічну доброчесність під час складання ДПА, що стало наслідком проведення педагогічно-виховних заходів у формі повторного виконання завдання з математики, з огляду на таке.
Положенням статті 42 Закону України «Про освіту» передбачено, що порушенням академічної доброчесності вважається, зокрема, списування - виконання письмових робіт із залученням зовнішніх джерел інформації, крім дозволених для використання, зокрема під час оцінювання результатів навчання та обман - надання завідомо неправдивої інформації щодо власної освітньої (наукової, творчої) діяльності чи організації освітнього процесу; формами обману є, зокрема, академічний плагіат, самоплагіат, фабрикація, фальсифікація та списування.
Частиною восьмою вказаної статті встановлено порядок виявлення та встановлення фактів порушення академічної доброчесності, який визначається уповноваженим колегіальним органом управління закладу освіти з урахуванням вимог цього Закону та спеціальних законів.
Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом із тим, ОСОБА_1 не було надано доказів, за допомогою яких були зафіксовані порушення з боку учня 9 класу ОСОБА_4 під час складання ДПА.
Крім того, таких заходів впливу при проведенні підсумкової атестації, як повторне написання роботи учнем, вищевказаним Положенням не передбачено.
 
Доводи касаційної скарги про те, що суди попередніх інстанцій не врахували пункти 2-5 розділу VI Положення, у яких передбачено порядок оскарження процедури проведення та результатів атестації, є безпідставними, оскільки вказаний розділ Положення стосується учнів, які не згодні з результатами написання та оцінювання своїх робіт з ДПА, натомість у справі, яка переглядається, мати учня звернулась на гарячу лінію відділу освіти у зв'язку із порушенням прав її сина - учня 9 класу ОСОБА_4 , пов'язаних із тим, що останнього змусили одноосібно у скорочений час написати повторно атестаційну роботу за межами навчального процесу.
 
Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.
 
Згідно з частиною першою статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід дисциплінарного стягнення як догана.
 
Частиною першою статті 148 КЗпП України визначено, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці.
 
Статтею 149 КЗпП України передбачено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
 
Отже, при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни суду необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок.
 
Таким чином, відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що розпорядження Ківерцівської районної ради Волинської області від 27 серпня 2018 року № 136, яким позивачу було оголошено догану, винесено відповідно до вимог трудового законодавства України, а надані пояснення ОСОБА_1 не спростовують доводи відповідача про правомірність накладення дисциплінарного стягнення.
 
Доводи касаційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди із висновками судів попередніх інстанцій, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції, були предметом перегляду судом апеляційної інстанції та не знайшли свого підтвердження.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and others v. Ukraine, № 4909/04, § 58).
 
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
 
Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 02 квітня            2019 року та постанову Волинського апеляційного суду від 18 червня                  2019 року залишити без змін. 
 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                           Н. Ю. Сакара
 
С. Ф. Хопта
 
В. В. Шипович