ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року | м. Ужгород | № 2а-0770/1090/11

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі: головуючого  - судді Рейті С.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду",  -                                                        
                                                          ВСТАНОВИВ:

Державна податкова інспекція у м. Ужгороді (після реорганізації Державна податкова інспекція у м. Ужгороді Головного управління ДФС у Закарпатській області) звернулась до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування до відповідача фінансової санкції у вигляді штрафу та конфіскації належних йому гральних автоматів.
Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 7 березня 2012 року в задоволені позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2015  року апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області та прокуратури Закарпатської області задоволено, постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2012 року скасовано та прийнято нову, якою позов Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області задоволено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05 квітня 2016 року касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2015  року скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2016 року апеляційні скарги Державної податкової інспекції у м. Ужгороді Закарпатської області та прокуратури Закарпатської області – залишено без задоволення, а постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 07 березня 2012 року в справі № 2а-0770/1090/11 – без змін.
Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 7 березня 2012 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 6 жовтня 2016 року  у справі № 2а-0770/1090/11 (№ 876/2786/16) залишено в силі.
24 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із заявою про відшкодування шкоди відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", якою просить: винести постанову (ухвалу) та визначити розмір відшкодування матеріальної та моральної шкоди: за проведений незаконний огляд приміщення (без його згоди та ухвали суду) від 07.10.2010 року; за те, що до нього 07.10.2010 року були застосовані негласні розшукові заходи (податковим органом направлено агента, свого працівника ОСОБА_2 ); за те, що до нього Львівським апеляційним адміністративним судом був застосований штраф у розмірі 7104000 грн. з конфіскацією 3-х гральних автоматів; за те, що 9 років переслідували за незаконний ігровий бізнес (особливо тяжкий злочин). Вважає, що розмір моральної шкоди не може бути нижчим ніж 1000000 грн. Матеріальні витрати: за понесені витрати на сплату судового збору за подання касаційної скарги у сумі 3410,40 грн. та витрати на комісії в розмірі 27,28 грн.; за понесені витрати на проїзд потягом на судові засідання до Львівського апеляційного адміністративного суду та Вищого адміністративного суду України на загальну суму 1005,22 грн.; за понесені витрати на поштове відправлення 17,00 грн. Вважає, що розмір матеріальної шкоди не може бути нижчим ніж 4459,90 грн.
Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 6  ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі -  КАС України) у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.
Оскільки, дії суду в разі подання заяви про відшкодування шкоди відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду", окремо не врегульовано, суд вважає за можливе, на підставі ч.6  ст.7 КАС України, застосувати до вказаних правовідносин, за аналогією закону, положення  ст. 171 КАС України.
У відповідності до  ч. 2 ст.171 КАС України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі якщо відсутні підстави, в тому числі, для відмови у відкритті провадження у справі.
У відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду" - слід відмовити з підстав, визначених п.1 ч.1 ст.170 КАС України (позов не належить розглядати за правилами  адміністративного судочинства), з огляду на таке.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.
Відповідно до ст. 130 Кримінального процесуального кодексу України шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом.
При вирішенні спору слід керуватися положеннями ст. 1176 ЦК України, Законом України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", а також Положенням про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду".
Частиною 1 ст. 1176 ЦК України передбачено, що шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових.
Згідно з ч. 7 ст. 1176 ЦК України порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, встановлюється законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного притягнення як обвинуваченого, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході розслідування чи судового розгляду кримінальної справи обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду.
Пунктом 3 ст. 2 Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку відмови в порушенні кримінальної справи або закриття кримінальної справи з підстав, зазначених у пункті 2 частини першої цієї статті.
Відповідно до п. 2 ст. 3 вищевказаного Закону у наведених у ст. 1 цього Закону випадках громадянину відшкодовується (повертаються) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами дізнання чи досудового слідства, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт.
Частиною 16 ст. 14 Положення про застосування Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду", затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Генеральної прокуратури України, Міністерства фінансів України від 4 березня 1996 року № 6/5/3/41, передбачено, що якщо вимога про повернення майна або відшкодування його вартості у безспірному порядку не задоволена або громадянин не згодний з прийнятим рішенням, він має право звернутися до суду в порядку позовного провадження.
Тобто, діючим законодавством передбачено позовний порядок відшкодування такої шкоди в порядку цивільного судочинства, відтак, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
У відповідності до вимог ч. 6 ст. 109 КАС України, суд роз`яснює позивачеві право на звернення до суду з позовом щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного притягнення до адміністративної відповідальності в порядку, встановленому Цивільно-процесуальним кодексом України.         
Роз`яснити позивачу, що згідно ч.5 ст. 109 КАС України – повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Керуючись ст. ст. 2, 4, 7, 17, 19, 109, 170, 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
                                                            УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відповідно до Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду".

2. Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 256 КАС України, та може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд у встановлений ст. 295 КАС України п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення. 

Суддя | С.І. Рейті