УХВАЛА

06 лютого 2020 року
Київ
справа №9901/25/20
адміністративне провадження №П/9901/25/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Пасічник С.С., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в :

15 січня 2020 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення останньої від 26 березня 2019 року №934/0/15-19 про його звільнення з посади судді Франківського районного суду міста Львова на підставі підпункту 4 пункту 16-1 розділу XV "Перехідні положення" Конституції України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду визначено колегію для її розгляду у складі: Пасічник С.С. (головуючий суддя), Васильєва І.А., Гусак М.Б., Хохуляк В.В., Юрченко В.П.

У зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (не додано документа про сплату судового збору у розмірі, встановленому законом), ухвалою Верховного Суду від 23 січня 2020 року її було залишено без руху із наданням позивачу десятиденного з дня вручення копії ухвали строку для усунення встановленого судом недоліку.

В межах наданого судом строку позивач надіслав до суду докази сплати (доплати) судового збору, тобто усунув недолік позовної заяви.

Крім того разом із позовною заявою ОСОБА_1 подано й заяву про поновлення пропущеного строку звернення з позовом у даній справі, обґрунтовуючи яку він зазначав, що, незважаючи на його неодноразові звернення до Вищої ради правосуддя, остання так і не повідомила йому про результати розгляду питання звільнення з посади судді й не надіслала копії прийнятого рішення, в зв`язку з чим про існування останнього він дізнався лише під час розгляду у Верховному Суді справи за його позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Громадська рада доброчесності про визнання протиправним та скасування рішення від 19 вересня 2018 року №1629/ко-18 та зобов`язання повторно провести етап кваліфікаційного оцінювання судді Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , а саме - дослідження досьє та проведення співбесіди, у відповідності до вимог чинного законодавства, після чого, отримавши 17 грудня 2019 року копію рішення Вищої ради правосуддя від 26 березня 2019 року №934/0/15-19, без зайвих зволікань звернувся до суду з позовом у даній справі.

Проаналізувавши наведені ОСОБА_1 в заяві причини пропуску строку звернення до суду, з метою забезпечення права останнього на доступ до правосуддя, приходжу до висновку про наявність підстав для поновлення позивачеві пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовом у даній справі.

Справа підсудна Верховному Суду як суду першої інстанції відповідно до частини 4 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який з урахуванням положень частини 5 статті 262 КАС України, дійшов висновку про необхідність розгляду справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Разом з тим позивачем заявлено клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні, яке обґрунтовано складністю зазначеної справи, необхідністю витребування доказів, а також тим, що вона, на думку ОСОБА_1 , виходячи з її предмету, може представляти собою значний суспільний інтерес.

При вирішенні зазначеного клопотання, Суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 1, 2 та 3 статті 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного); спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи; загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з частиною 4 статті 12 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917 - 1991 років".

Частиною 1 статті 262 КАС України визначено, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 266 КАС України правила цієї статті поширюються на розгляд адміністративних справ щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.

Адміністративні справи, зазначені у пунктах 1 - 3 частини першої цієї статті, розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження Верховним Судом у складі колегії Касаційного адміністративного суду не менше ніж з п`яти суддів.

З огляду на викладене, мотиви, зазначені в клопотанні позивача, не є такими, що в розумінні наведених законодавчих приписів можуть слугувати підставою для його задоволення.

Керуючись статтями 248, 256, 257, 262, 266, 294 КАС України, Суд

у х в а л и в :

1. Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Відкрити провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення.

3. В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовити.

4. Справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження колегією суддів у складі п`яти суддів.

5. Справу призначити до розгляду в судовому засіданні, яке відбудеться о 14 год. 00 хв. 04 березня 2020 року в приміщенні суду за адресою: вул.Московська, 8, корпус 5, м.Київ, 01029, про що повідомити сторони.

6. В строк до 03 березня 2020 року подати до суду:

- відповідачу - відзив на позовну заяву та докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, у тому числі ті, що стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, а також заперечення проти відповіді на відзив разом з документами, що підтверджують їх надіслання (надання) іншій стороні у справі;

- позивачу - відповідь на відзив разом з документами, що підтверджують його надіслання (надання) іншій стороні у справі.

7. Повідомити сторони, що відзив на позовну заяву (відзив), відповідь на відзив та заперечення повинні відповідати вимогам частин 2 - 4 статті 162 КАС України.

8. Повідомити сторони, що письмові докази, які подаються до суду, повинні бути оформлені відповідно до вимог статті 94 КАС України, зокрема вони подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, а якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством, зокрема учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

9. Повідомити сторони, що інформацію у справі, яка розглядається, учасники справи можуть отримати за адресою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет: supreme.court.gov.ua.

10. Копії цієї ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає. 

...........................

С.С. Пасічник,
Суддя Верховного Суду