ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/14953/17                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Маруліна Л.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 січня 2020 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого судді                                        Кучми А.Ю., 
суддів                                                            Аліменка В.О., Бєлової Л.В.
за участю секретаря                                         Островської О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року (м. Київ, дата складання тексту не зазначається) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 06.09.2017 року №7152615141, №7162615141, № 7172615141, якими збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на 457   524,00 грн (в т. ч. штрафні санкції у сумі - 118   000,00 грн), податку на додану вартість на 2   364   257,00 грн (в т. ч. штрафні санкції у сумі - 788   086,00 грн) та зменшена сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на  суму 294   990,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акту про проведення податкової перевірки діяльності товариства та винесені на його підставі оскаржувані податкові повідомлення-рішення є необґрунтованими та спростовуються наявними доказами, а тому підлягають скасуванню.

Відповідно до заперечень відповідача, під час перевірки податковим органом було встановлено ряд порушень ведення господарської діяльності позивача з контрагентами, про що складено акт перевірки, на підставі якого і винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення, а тому відповідач діяв в межах встановлених законом норм, а винесені податкові повідомлення-рішення є законними та скасуванню не підлягають.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено. 

При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано достатніх первинних документів щодо його відносин з контрагентами та не надано виписок з банківського рахунку або платіжних документів, які б свідчили про реальність руху грошових коштів за виконані-отримані роботи (послуги) за перевіряємий період між позивачем та контрагентами, а отже суд не може спростовувати висновки податкового органу про фіктивність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, що викладені в акті перевірки, відповідно до якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт наголошує, що податковим органом не доведено належними доказами фіктивності господарських операцій позивача з контрагентами, наведені доводи не підкріплені відповідними доказами, а позицію суду першої інстанції ґрунтується виключно на висновках акту перевірки. Натомість, за твердженням апелянта, усі первинні документи, які підтверджують необхідність та реальність господарських операцій подано при поданні позовної заяви.

Відповідачем подано відзивів на апеляційну скаргу, відповідно до якого вказано на правомірність рішення суду першої інстанції та на відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги. Наведено доводи щодо відсутності підстав для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням ДФС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Укргазтех» податкового законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, валютного - за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року, за результатом якої складено акт від 16.08.2017 року № 335/26-15-14-01-03/302655715.

В акті перевірки податковий орган дійшов висновку про наступні порушення:
-          п. 44.1 ст. 44, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, пп. 138.1.1 п. 138.1, п. 138.2, п. 138.8 ст. 138, пп.139.1.9 п.139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, п.9.1, п.9.2 ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996- XIV, п. 2.4 п. 2.16, п. 2.7 Положення «Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, п. 6, п.п. 9.4 п. 9, п. 10, п. 11, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 за № 27/4248, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 339524 грн, в тому числі по періодах: за 2014 рік на суму 235999 грн, за 2015 рік на суму 103525 грн;
-          п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст.198, п. 201.1 ст.201 Податкового кодексу України, п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999 № 996- XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»,  п.1.2 ст.1, п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 року за №168/704, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 1715529 грн, а саме по періодах: червень 2014 року - 139358 грн; листопад 2014 року -110936 грн; грудень 2014 року - 669200 грн; січень 2015 року - 148928 грн; грудень 2015 року - 647107 грн та завищення залишку суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за березень 2017 року на загальну суму - 294990 грн;
-          п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України - ТОВ «Укргазтех» за період жовтень 2015 - грудень 2016 виписано податкові накладні на загальну суму 156223,20 грн, в т.ч. ПДВ 26037,20 грн та зареєстровано з порушенням граничних термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН, а саме п`ятнадцяти календарних днів, що настають за днем виписки податкової накладної.

Перевіркою фінансово-господарських операцій ТОВ «УКРГАЗТЕХ» за період з 01.01.2014 року по 31.03.2017 року з питань дотримання вимог у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом встановлено наступне:
-          наявність сумнівних фінансових операцій на суму 7517126,00 грн, які відповідають критеріям (п.10) регламентованих Положенням про порядок організації роботи при виявленні органами ДФС фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією доходів одержаних злочинним шляхом, фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення» відповідно до наказу ДФС України від 01.04.2015 року № 230;
-          пп. 168.1.1, 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.4 п.168.4 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого несвоєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб в період, що  перевірявся на загальну суму 432222,47 грн;
-          пп.168.1.1, 168.1.5 п. 168.1, пп. 168.4.4 п.168.4 ст. 168 з урахуванням пп. 1.1, пп.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5, пп. 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в результаті  чого несвоєчасно перераховано військового збору в період що перевірявся на загальну суму 36403,19 грн.

Вказані висновки контролюючого органу обґрунтовані наступним.

Відповідно до встановлених в акті перевірки обставин взаємодії позивача з контрагентом ТОВ «Мастер-Вектор», зазначене товариство виписало на адресу позивача акти приймання виконаних робіт, підписаних директором ТОВ «Мастер-Вектор» ОСОБА_1 (у графі підпис зазначено факсиміле)

Також відповідно до Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено невідповідність найменування назв товарів на які виписано податкові накладні, з тими, що отримані від позивача.

Крім того, відповідач посилається на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/10074/16-к від 21.03.2016 року, відповідно до якої невідомі особи в період 2014-2015 років створили та придбали на ім`я ОСОБА_1 ряд товариств, серед яких і вказаний контрагент позивача.

Також, як зазначає відповідач, вказаною ухвалою встановлено, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Щодо господарських відносин позивача з контрагентом ТОВ «Вельф Дім» податковим органом встановлено невідповідність виписаних податкових накладних отриманим, відсутність основних засобів, виробничих запасів.

Щодо господарських операцій позивача та контрагента ТОВ «БК «Прайм», відповідачем встановлено, що товариством на адресу позивача надано акти приймання виконаних підрядних робіт та податкові накладні, які не зареєстровані в ЄДРПН на загальну суму 211870 грн, крім того ПДВ 42374 грн.

Позивачем на адресу ТОВ «БК «Прайм» перераховано грошові кошти на загальну суму 254244 грн.

Свідоцтво ТОВ «БК «Прайм» анульовано 20.08.2014 року у зв`язку з тим, що до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням, остання звітність з ПДВ подана за липень 2014 року, встановлено, що працюючих нараховується в кількості 8 чоловік, також відсутня будь-яка інформація щодо наявності основних засобів, виробничих запасів тощо.

Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ «Сілтек», укладено договори поставки обладнання на суму 146574 грн, ПДВ на суму 24429 грн.

Позивачем на адресу ТОВ «Сілтек» перераховано грошові кошти на загальну суму 146574 грн.
Заборгованість по договорах відсутня.

Податковим органом встановлено, що свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ анульоване 02.03.2015 року, у зв`язку з тим, що внесені дані про відсутність місцезнаходження платника податків.

Крім цього, щодо зазначеного товариства відкрито кримінальну справу за ознаками фіктивного товариства.

Відповідно до встановлених в акті перевірки порушень відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 06.09.2017 року № 7152615141, яким зобов`язано позивача сплатити 339524,00 грн за податковим зобов`язанням та 11800,00 грн за штрафними (фінансовими санкціями), податкове повідомленням-рішенням від 06.09.2017 року № 712615141, яким встановлено суму завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 294990 грн, податкове повідомленням-рішенням від 06.09.2017 року № 716215141, яким встановлено суму грошового зобов`язання за податковим зобов`язанням 1576171,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями 788086,00 грн та податковим повідомленням-рішенням від 06.09.2017 року № 7182615141, яким застосовано штраф у розмірі 2603,72 грн.    

За результатом адміністративного оскарження податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скарги без задоволення.

Позивач, не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомлення-рішеннями, звернувся з даним адміністративним позовом до суду. 

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність винесених податкових повідомлень-рішень, з чим погоджується і колегія суддів з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом зменшення суми доходів звітного періоду, визначених згідно зі статтями 135-137 цього Кодексу, на собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг та суму інших витрат звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України, витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II Податкового кодексу України.

Відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України, не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у чому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/ орендарю.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з  розділом V цього кодексу.

Відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу).

Не відносяться до податкового кредиту, у відповідності до вимог абзац.1 п.198.6 ст.198 ПК України, суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 1 Закону України від 16.07.1999 №996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон №996), первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише у разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Відповідно до ст. 1 Закону №996, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. З врахуванням цього судом досліджуються обставини правомірності формування позивачем податкового кредиту та витрат, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, по господарських операціях, які стосуються спірних правовідносин.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Укргазтех» у періоді 2014 - 2015 роки укладено договори надання субпідрядних послуг з ТОВ «Мастер Вектор» (договори від 06.11.2014 року №0611/14, від 11.11.2014 року №1111/14, від 04.12.2014 року №0412/14), ТОВ «БК «Прайм» (договори від 04.07.2014 року №0407/14, від 02.07.2014 року №0207/14), ТОВ «Вельф Дім» (договір від 03.06.2014 року №П-08/14), ТОВ «Сілтек» (договори від 22.12.2014 року №А01-67/14, від 12.01.2015 року №А01-02/15).

Згідно з даними ІС «Податковий блок»  встановлено, що ТОВ «Мастер Вектор» має основний вид діяльності: неспеціалізована оптова торгівля; свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ анульоване 11.08.2015 року у зв`язку з тим, що до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; за 2014-2015 роки звітність за формою 1-ДФ не подана, відсутня будь-яка інформація щодо наявності основних засобів, виробничих запасів, тощо.

При аналізі Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що  ТОВ «Мастер Вектор» за період з 01.01.2014 року по 28.02.2015 року виписало податкові накладні із зазначенням номенклатури: виготовлення вузлів для технологічних цехових трубопроводів із труб легованих і високолегованих сталей, ремонтно-будівельні роботи з реконструкції адміністративно-побутової будівлі ПрАТ «УкрАгроНПК» на підрозділі №9, що знаходить за адресою: Харківська обл., м. Лозовая, вул. Кутова, 5; монтажні роботи; проектні роботи; заміна обладнання, що було в користуванні у Абонента на обладнання Entone Kamai 512 C Hybrid IP STB, виконання 1 заявки з установки обладнання (Wi-Fi, САМ-модуль, Прибирання снігу у січні 2015 року та інше).

Проте, отримано податкові накладні із номенклатурою: БСГ В25 Р3 F200 W60 (М5), цукор білий кристалічний ДСТУ4623/2006 50 кг; сіль 1,5 кг помол №1; пропіленова труба, борошно пшеничне в/г, 1/г; свині м`ясні (2 категорія); ковбаса Оригінальне Олів`є від Бащинського; хлібобулочні та м`ясні вироби та інші.

Крім того, відповідно до ухвали Шевченківського районного суду м. Києва по справі № 761/10074/16-к від 21.03.2016 року, невідомі особи в період 2014-2015 років створили та придбали на ім`я ОСОБА_1 ряд товариств, серед яких і ТОВ «Мастер Вектор».

Також, в наданому до перевірки акту за формою КБ-2 за червень 2014 року по взаємовідносинах з ТОВ «Вельф-Дім» вказано витрати праці робітників-будівельників на обсяг робіт та витрати праці робітників, що обслуговують машини, на обсяг робіт в кількості 5236 люд.-год.

З урахування того, що у червні 2014 року робочих днів було 21, а тривалість робочого дня складає 8 годин, то середня норма робочого часу у червні 2014 року складає 168 год. на місяць, тобто для виконання робіт зазначених в акті КБ-2 за червень 2014 року необхідно 31 робітник, проте відповідно до поданого ТОВ «Вельф-Дім» звіту за формою 1Дф за І півріччя 2014 року до Криворізької Південної ОДПІ, кількість найманих працівників - 5 чол., що вказує на тривалість виконання робіт протягом 6 місяців.

Також, згідно з даними ІС «Податковий блок» ТОВ «Вельф-Дім» стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість анульоване 08.10.2014 року, у зв`язку з тим, що до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; остання звітність з ПДВ подана за серпень 2014 року; відсутня будь-яка інформація щодо наявності основних засобів, виробничих запасів.

При аналізі даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Вельф-Дім» за період з 01.06.2014 року по 30.06.2014 року виписано податкові накладні із зазначенням номенклатури: консерви, пвх кромка, клей, плінтуса, тримач опори, цокольний регулятор висоти, будівельні послуги та інше, а отримано податкові накладні із номенклатурою: скло, кройка ПВХ, консерви, клей, шарніри, стрічка, фурнітура гардеробна, та інше.

Згідно з даними ІС «Податковий блок» ТОВ «БК «Прайм» стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість анульоване 20.08.2014 року, у зв`язку з тим, що до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; остання звітність з ПДВ подана за липень 2014 року; відсутня будь-яка інформація щодо наявності основних засобів, виробничих запасів; згідно з звітом за формою 1ДФ за І півріччя 2014 року кількість працюючих - 8 чоловік.

При  аналізі даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «БК «Прайм» виписало податкові накладні із номенклатурою: виготовлення і монтаж площадок з огорожею, штукатурення віконних і дверних стель; улаштування коробів з гіпсокартона; обшивання стін сайдингом з улаштування каркасу;утеплення; облицювання стін плиткою; облаштування підвісної стелі; виконані роботи по договору №2/1Пр-Гл від 30.05.2014 року; будівельно-монтажні роботи по антикорозійному захисту металевих конструкцій по проекту: «Реконструкція доменного цеху зі спорудженням комплексу з підготовки та вдування пиловугільного палива в домені; ремонт гіпермаркету «Велмарт» за адресою: м. Полтава, вул. Ковпака, 26, послуги з надання маркетингового дослідження ринку вантажоперевезень в Україні, а отримало податкові накладні із номенклатурою: компресор кондиціонера, дзеркало ліве електричне, амортизатор передній правий, мармур мелений (карбонат кальцію) АС 501 код УКТ ЗЕД 2517410000, запчастини  до авто, цукор, крем, косметичні засоби та інше.

Згідно з даними ІС «Податковий блок» ТОВ «Сілтек» стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість анульоване 02.03.2015 року, у зв`язку з тим, що до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; відсутня будь-яка інформація щодо наявності основних засобів, виробничих запасів; звітність за формою 1ДФ не подана.

При аналізі даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Сілтек» за період з 01.11.2014 року по 31.01.2015 року виписано податкові накладні із зазначенням номенклатури: шарикопідшипник, труба сталева ел.зварна, вставка монтажна фланцева під витратомір, метало рукав, дюбелі, електроди, скотч алюмінієвий армований, манометр, терм оголовка, распорка, печка автомобільна, прожектор, світильник, лампа ртутна та інше, а отримано податкові накладні із номенклатурою: распорка, кришка клапану, піддон промисловий, манометр та інші.

Судом встановлено неможливість визначення реальних контрагентів які виконували будівельні послуги по ланцюгу постачання (відсутність наявних трудових ресурсів у ТОВ «Мастер-Вектор», ТОВ «Вельф-Дім», ТОВ «БК «Прайм», ТОВ «Сілтек» та відсутність інформації про залучення субпідрядних організацій контрагентами постачальниками послуг).

Вищевикладене свідчить про відсутність надання послуг по ланцюгу, що вказує лише про документальне оформлення операцій з придбання послуг. Контролюючим органом вірно встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без отримання результатів таких операцій в дійсності.

Надані позивачем документи, не опосередковувалися реальним рухом активів між ТОВ «Укргазтех» та ТОВ «Мастер-Вектор», ТОВ «Вельф-Дім», ТОВ «БК «Прайм», ТОВ «Сілтек».

Крім того, перевіркою встановлено правовідносини ТОВ «Укргазтех» з ТОВ «Авантаж-Стек» (укладено договір від 25.11.2014 року №А01-62/14 на поставку обладнання: пристрій телемеханіки  КРПЗ на загальну суму 240000,00 грн, ПДВ на суму 40000,00 грн).

В ході перевірки встановлено відображення ТОВ «Укргазтех» у складі податкового кредиту податкової накладної, виписаної ТОВ «Авантаж-Стек» у грудні 2014 року на суму 240000,00 грн, ПДВ на суму 40000,00 грн.

Позивачем на адресу ТОВ «Авантаж-Стек» здійснено предоплату за товар у розмірі 240000,00 грн, але станом на 31.03.2017 року товар від ТОВ «Авантаж-Стек» не був поставлений, чим порушено п.3 договору від 25.11.2014 року №А01-62/14 на поставку обладнання. Тобто за ТОВ «Авантаж-Стек» рахується дебіторська заборгованість на суму 240000,00 грн

Згідно з даними ІС «Податковий блок» ТОВ «Авантаж-Стек» стан платника - до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість анульоване 15.01.2015 року, у зв`язку з тим, що до ЄДР внесено запис про відсутність за місцезнаходженням; звітність за формою 1ДФ не подана; остання звітність з ПДВ подана за грудень 2014 року, декларація  з податку на прибуток за 2014 рік не подана.

При аналізі даних ЄРПН встановлено, що ТОВ «Авантаж-Стек» за 2014 рік виписано податкові накладні із зазначенням номенклатури: кисневий відбілювач, рідкий концентрований миючий засіб для прання сильно забрудненої білизни в пластиковій каністрі та інше, а отримано податкові накладні із номенклатурою: диски алюмінієві та інші.

Колегія суддів наголошує, що враховуючи сукупність усіх вищевикладених обставин, встановлених під час передвіки податковим органом та у ході розгляду справи, позивачем не надано жодних первинних документів щодо його відносин з ТОВ «Сілтек» та не надано виписок з банківського рахунку або платіжних документів, які б свідчили про реальність руху грошових коштів за виконані-отримані роботи (послуги) за перевіряємий період між позивачем та ТОВ «Сілтек».

Позивачем у перевіряємому періоді згідно з даними бухгалтерського рахунку 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» відображено дохід від списання кредиторської заборгованості на загальну суму 10575020 грн.

Відповідно до наданих позивачем до перевірки регістрів бухгалтерського обліку, а саме картки 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» неможливо встановити дату виданої кредиторської заборгованості, яка відображена у складі доходу, що враховується при визначенні об`єкта оподаткування у 2014 році, 2015 році та І кварталі 2017 року.

У відповіді на запит податкового органу від 18.07.2017 року №3 про надання первинних документів та інформації щодо дати виникнення списаної кредиторської заборгованості зазначено, що правовідносини із відповідними підприємствами відсутні, тому і відсутні первинні документи.

Колегія суддів звертає увагу, що товари/послуги, які отримані платником податку на додану вартість та не оплачені протягом терміну позовної давності, вважаються безоплатно отриманими, оскільки відсутній факт їх придбання, як це передбачено у п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України, а тому право на податковий кредит щодо таких товарів/послуг  у платника податку відсутнє.

Враховуючи викладене, якщо платник податку при придбанні товарів/послуг на підставі отриманої податкової накладної сформував податковий кредит, але такі товари/послуги не були оплачені протягом терміну позовної давності, то в податковому періоді, в якому відбувається списання кредиторської заборгованості, платнику податку необхідно відкоригувати суму податкового кредиту.

Представником позивача у судовому засідання було підтверджено те, що суму податкового кредиту відкориговано не було.

За таких обставин, позивачем в порушення п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України не відкориговано податковий кредит при списання кредиторської заборгованості по підприємствам, по яким сформовано податковий кредит у попередніх періодах на загальну суму 1593266 грн, у тому числі по періодах: грудень 2014 року - 651169 грн, грудень 2015 року - 647107 грн, березень 2017 року - 294990 грн.

Суд не може спростовувати висновки податкового органу про фіктивність проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентами, що викладені в акті перевірки, відповідно до якого винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. 

Позивачем не подано беззаперечних доказів, які б могли спростувати позицію контролюючого органу, у той час, як сукупна наявність встановлених обставин дає підстави стверджувати про фіктивність господарських операцій позивача та його контрагентів.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що у задоволенні адміністративного позову слід відмовити, оскаржувані податкові повідомлення-рішення є правомірними.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 30.07.2019, та не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Крім того, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2019 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» про зменшення розміру судового збору до ухвалення судового рішення задоволено частково, відстрочено ТОВ «Укргазтех» сплату судового збору до ухвалення судом апеляційної інстанції рішення по справі.
Враховуючи, що апелянтом було сплачено лише 50% від усієї суми, що підлягала сплаті за подання апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне стягнути решту суми судового збору.
Керуючись ст.ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року - без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазтех» (03148, м. Київ, вул. В. Верховинця, 10, код ЄДРПОУ 30265715) судові витрати у розмірі 35063,67 грн за подання апеляційної скарги на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 липня 2019 року за наступними реквізитами: отримувач - УК у Печерському районі/Печерський р-н/ 22030101; код отримувача (ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку (МФО) - 899998; номер рахунка - 34312206081055; код класифікації доходів бюджету - 22030101.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 20.01.2020.

Головуючий-суддя:	А.Ю. Кучма	
 	 	
Судді:	В.О. Аліменко	
 	 	
 	Л.В. Бєлова