УХВАЛА

24 лютого 2020 року 
м. Київ

Справа №  904/3053/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Бенедисюка І.М. (головуючий), Колос І.Б., Селіваненка В.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР"
на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2019 та
постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019
за позовом акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця"
до товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР"
про стягнення неустойки в сумі 151  585,01  грн.,

ВСТАНОВИВ:

17.01.2020 (згідно з поштовими відмітками на конверті) товариство з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" (далі - ТОВ  "Акцепт КР", Скаржник) звернулося до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 зі справи №  904/3053/19.

Відповідно до пункту 11 Розділу ХІ "Перехідні положення" Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) (в редакції, чинній з 08.02.2020) передбачено, що заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не порушено на момент набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви чи скарги не можуть бути залишені без руху, повернуті або передані за підсудністю, щодо них не може бути прийнято рішення про відмову у прийнятті чи відмову у відкритті провадження за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу, якщо вони подані з додержанням відповідних вимог процесуального закону, які діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Проте подана ТОВ "Акцепт КР" касаційна скарга не відповідає вимогам ГПК України в редакції, яка діяла до набрання чинності новою редакцією Кодексу.

Дослідивши матеріали касаційної скарги у справі №  904/3053/19, Касаційний господарський суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналогічне положення закріплено й у частині першій статті 17 ГПК України, яким передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі в справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Згідно з частиною п`ятою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області про відкриття провадження у справі від 02.08.2019 з урахуванням положення статті 12 ГПК України судом визнано, що даний спір підлягає вирішенню в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, оскільки є малозначним, з огляду на ціну позову та незначну складність справи.

Предметом позову в даній справі є стягнення неустойки в сумі 151  585,01  грн., а отже, ціна позову у справі №  904/3053/19 не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа є малозначною згідно з наведеними приписами ГПК України.
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ГПК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява №21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури в такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ТОВ  "Акцепт КР" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 зі справи №  904/3053/19 оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Касаційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "Акцепт КР" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2019 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 зі справи №  904/3053/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Суддя                                                                                          І. Бенедисюк

Суддя                                                                                          І. Колос

Суддя                                                                                          В. Селіваненко