Ухвала
 
12 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 511/2176/18
провадження № 61-1450ск20 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Одеської області, про визначення та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду,  
 
ВСТАНОВИВ:
 
Роздільнянський районний суд Одеської області рішенням від 25 лютого 2019 року позов задовольнив частково. Стягнув з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 400 608 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури. В решті позову відмовив.
 
Одеський апеляційний суд постановою від 13 грудня 2019 року рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 лютого 2019 року в частині відшкодування моральної шкоди змінив, зменшив розмір відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури, яка підлягає стягненню з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 з 400 608 грн до 200 304 грн. В іншій частині рішення суду залишив без змін.
 
15 січня 2020 року Державна казначейська служба України подала касаційну скаргу на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 лютого                  2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року (повний текст якої складено 20 грудня 2019 року).
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 січня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк дня усунення недоліків, а саме - заявнику слід було надати квитанцію (платіжне доручення) про сплату судового збору, та встановлено для виконання вищевказаних недоліків строк десять днів з дня вручення ухвали, і роз'яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, за ідентифікаторами поштового відділення 0306303883330 та 0306303883349, заявник отримав вказану ухвалу 29 та 31 січня 2020 року.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 07 лютого 2020 року. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року  № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України            від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги Державної казначейської служби України на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.
 
Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.
 
Державною казначейською службою України в касаційній скарзі зазначено  клопотанням про зупинення виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 25 лютого 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 грудня 2019 року до закінчення касаційного провадження у справі. Однак жодних підстав для такого зупинення у клопотанні не наведено.
 
Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об'єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов'язки.
 
Враховуючи, що заявником не зазначено жодних підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання судових рішень, у задоволенні клопотання необхідно відмовити. У таких висновках визначальним є правила статей 12 та                   13 ЦПК України.
 
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
 
Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державної казначейської служби України на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області                від 25 лютого 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 13 грудня       2019 року.
 
Витребувати з Роздільнянського районного суду Одеської області цивільну справу                               № 511/2176/18 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа - прокуратура Одеської області, про визначення та відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.
 
Відмовити Державній казначейській служби України в задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Роздільнянського районного суду Одеської області                від 25 лютого 2019 року та постанови Одеського апеляційного суду від 13 грудня       2019 року до закінчення касаційного провадження у справі.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз'яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               А. Ю. Зайцев