ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/397/20	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/1648/15-ц Категорія: 304090000 	Морозов В.В. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Храпко В. Д. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 лютого 2020 року                                                                                            м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів :

  Храпка В.Д.,  Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., за участю секретаря Матюхи В.І. 	

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року, ухваленого під головуванням судді Морозова В.В., по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

                                        в с т а н о в и в :

У липні 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся до суду з позовом ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обгрунтування своїх позовних вимог вказував, що відповідно до укладеного договору № CSHHGK00000004 від 26 грудня 2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 18 000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами на строк та у порядку, які встановлені кредитним договором та з кінцевим терміном дії договору до 26 грудня 2026 року.
Позивач свої умови виконав та надав кредит.
Свої зобов`язання за кредитним договором відповідач не виконує належним чином, у зв`язку з чим станом на 06 липня 2015 року утворилась заборгованість 16 036,19 доларів CША, яка складається із наступного: 15 267,76 доларів США – заборгованість за кредитом; 675,18 доларів США заборгованість по процентам за користування кредитом; 72,00 доларів США – заборгованість по комісії за користування кредитом; 21,25 доларів США – пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.
На підставі наведеного ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість в загальному розмірі 16 036,19 доларів США, що за курсом 21,01 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 06 липня 2015 року становить 336 920 грн. 35 коп. та судові витрати.
Справа судами розглядалась неодноразово.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
В апеляційній скарзі ПАБ КБ «ПриватБанк» просить рішення суду першої інстанції скасувати як незаконне, винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи, а по справі ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі.
В обгрунтування апеляційної скарги банк вказував на те, що відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки факт передачі коштів позивачем відповідачу за кредитним договором не підтверджується жодним доказом, проте такі висновки суду не відповідають обставинам справи, оскільки факт укладення кредитного договору та наявність заборгованості відповідача перед банком підтверджується рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2010 року по справі № 2-1423/2010 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення, у вказаній справі у судовому засіданні відповідач визнав позов та не оскаржував вказане рішення суду.
Крім того, відповідач протягом багатьох років сплачував кошти на погашення за кредитним договором і не звертався до суду із позовом про визнання правочину недійсним або розірвання кредитного договору, що підтверджує укладення кредитного договору та отримання коштів.
Справа неодноразово переглядалася різними судовими інстанціями.
Відзив на апеляційну скаргу на адресу апеляційного суду не надходив.
Згідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку  про часткове задоволення  апеляційної скарги по наступних підставах.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 5  ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Проте таким вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.
Судом встановлено, що 26 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № CSHHGK00000004, відповідно до якого банк зобов`язувався надати позичальникові кредитні кошти шляхом надання готівкою через касу на строк з 26 грудня 2006 року по 26 грудня 2026 року включно у вигляді непоновлювальної кредитної лінії в розмірі 18 000 доларів США на наступні цілі: купівлю житла, а також у розмірі 3 600 доларів США на сплату страхових платежів зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,00 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. (п.1.1 договору).
Відповідно до п.п. 2.2.1, 2.2.2, 2.2.3, 2.2.4 позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, зазначені в п. 1.1 даного договору, сплачувати відсотки за користування кредитом, сплачувати банку винагороду і комісію згідно п. 1.1 і п. 6.2 даного договору, погашення кредиту зробити у порядку і строки, передбачені п. 1.1, 2.3.3 цього договору.
Відповідно до п. 2.3.7 кредитного договору банк має право стягнути кредит до настання дати, передбаченої п. 1.1 даного договору, у тому числі, шляхом звернення стягнення на заставне майно, при настанні умов, передбачених п. 2.3.3.
Відповідно до п. 2.3.3 кредитного договору при порушенні позичальником зобов`язання, передбаченого умовами договору, змінити умови договору – зажадати від позичальника дострокового повернення кредиту, сплати винагороди, комісії і відсотків за його користування, виконання інших зобов`язань за цим договором у повному обсязі шляхом направлення відповідного повідомлення. При цьому, згідно ст.ст. 212, 611, 651 ЦК України, щодо зобов`язань , строк виконання яких не настав, вважається , що строк настав у зазначену у повідомленні дату. На цю дату позичальник зобов`язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його користування, у повному обсязі виконати інші зобов`язання за договором.
Відповідно до п. 4.1 кредитного договору при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, передбаченого п.п. 2.2.2, 2.2.3 даного договору, банк має право нараховувати, а позичальник зобов`язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку, якщо кредит виданий в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на день сплати.
26 грудня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 було також укладено договір іпотеки № CSHHGK00000004 для забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитним договором від 26 грудня 2006 року № CSHHGK00000004 по поверненню кредиту, наданого у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 18 000 доларів США на строк з 26 грудня 2006 року по 26 грудня 2026 року включно із сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,00 відсотків на місяць ( п.2 договору іпотеки).
Згідно п. 7 іпотечного договору предметом іпотеки є жилий будинок в АДРЕСА_1 ., що належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 26 грудня 2006 року. Іпотека поширюється на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, яка розташована в с. Леськи, Леськівської сільської ради , Черкаського району, Черкаської області.
Відповідно до акту оплати вартості нерухомості від 26 грудня 2006 року укладеного продавцем жилого будинку , що знаходиться в АДРЕСА_1 ОСОБА_2 і покупцем цього жилого будинку ОСОБА_1 , покупець сплатив продавцю повну вартість нерухомості, а саме 18 000 доларів США.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2010 року звернено стягнення на предмет іпотеки – жилий будинок, площею 49,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №CSHHGK00000004 від 26 грудня 2006 року в розмірі 19 248,13 доларів США( яка складається із наступного : 17 434,43 доларів США – заборгованість за кредитом; 1 684,59 доларів США – заборгованість по процентам за користування кредитом; 57,11 доларів США – пені за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором), шляхом продажу вказаного предмета іпотеки з правом укладення ПАТ КБ «ПриватБанк» від імені власника договору купівлі-продажу у будь-який спосіб з іншою особою – покупцем, отримання Витягу з Державного реєстру прав власності, з наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.
       Докази про виконання вказаного судового рішення в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до довідки , виданої ПАТ КБ «ПриватБанк», станом на 27 серпня 2015 року ОСОБА_1 , заборгованість за договором розстрочки за наступним договором №CSHHGK00000004 16 439 грн. 31 коп.
Відповідно до довідки, виданої ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08 лютого 2016 року, ОСОБА_1 на вказану дату не має заборгованості перед ПАТ КБ «ПриватБанк».
Відповідно до довідки, наданої ПАТ КБ «ПриватБанк», при подачі позовної заяви станом на 06 липня 2015 року заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору складає 16 036 ,19 доларів США, яка складається із наступного : заборгованість за кредитом 15 267, 76 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 675,18 доларів США, заборгованість за комісією за користування кредитом 72 доларів США, пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання 21,25 доларів США.
Відповідно до довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» від 27 серпня 2015 року , наданої суду відповідачем ОСОБА_1 , за період із 01 січня 2006 року по 27 серпня 2015 року заборгованість за кредитом на 09 червня 2016 року складає по тілу кредиту 15 122,2 доларів США, проценти – 535,36 доларів США ( процент непрострочений 176,56 + процент прострочений 358,8) , комісія – 36 доларів США, пеня 7,63 доларів США.
Позивачем надані копії меморіальних ордерів за період із 10 січня 2014 року по 12 грудня 2014 року про погашення процентів по кредитному договору.
Будь-які докази про погашення заборгованості по кредиту в матеріалах справи відсутні.
Відсутні будь-які докази про укладення між ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_1 інших кредитних договорів.
Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).
Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.
Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.
Відповідно до ч. 1 ст 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи , та інших обставин, які мають значення для вирішення спору.
В матеріалах справи відсутні оригінали документів чи їх копії, які підтверджують: розмір кредитних коштів, отриманих відповідачем; валюта отримання коштів; заява відповідача на видачу готівки, видатковий касовий ордер або чек.
Проте в матеріалах справи мається : копія заяви ОСОБА_1 про надання йому споживчого кредиту в розмірі 21 600 доларів США (т. 3 с/а 176), анкета-заява ОСОБА_1 про видачу йому кредиту в сумі 21 600 доларів США (т. 3 а/с 177); протокол узгодження про надання споживчого кредиту на суму 21 600 доларів США (т.3 а/с 179).
Із акту оплати вартості нерухомості від 26 грудня 2006 року ( т.1 а/с 36) випливає, що покупець ОСОБА_1 передав продавцю ОСОБА_2 18 000 доларів США по договору купівлі-продажу жилого будинку за адресою с. Леськи, Черкаського району, Черкаської області, який став предметом договору іпотеки від 26 грудня 2006 року.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2010 року стосується саме кредитного договору відносно якого заявлено позов. В рішенні вказано номер кредитного договору № CSHHGK00000004 і дата 26 грудня 2006 року. Вказана дата і номер співпадають із датою і номером кредитного договору. Докази про те, що між сторонами укладався інший кредитний договір відповідач не надав. При постановленні судового рішення суд встановив, що відповідач отримав кредит 21 600 доларів США. В кредитному договорі вказано про надання кредиту в сумі 18 000 доларів США на купівлю житла, а також 3 600 доларів США на сплату страхових платежів. Всього надано кредит на суму 21 600 доларів США.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не допускається при розгляді іншої справи.
З урахуванням наданих доказів апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був наданий кредит у доларах США і отримав кредитні кошти саме в доларах США.
Довідка ПАТ КБ «ПриватБанк» про заборгованість по кредиту в сумі 16 439 грн. 31 коп. противорічать іншим доказам по справі, які наведені вище, а також довідкам ПАТ КБ «ПриватБанк» від 13 серпня 2016 року ( т. 2 а/с 232), від 11 серпня 2016 року ( т. 2 а/с 233) та від 07 серпня 2016 року ( т. 2 а/с 237).
Суд не бере до уваги і довідку ПАТ КБ «ПриватБанк» від 08 лютого 2016 року про відсутність заборгованості. Відповідач не надав суду будь-яких інших доказів, які підтверджують повну сплату коштів за кредитним договором.
Тому суд приходить до висновку про стягнення із відповідача ОСОБА_1 тіла кредиту 15 267,76 доларів США на 06 липня 2015 року. Вказана сума співпадає із розрахунком який був наданий ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідачу по справі. Вказаний розрахунок відповідач належними та допустимими доказами не спростував.
Що стосується стягнення процентів за користування кредитом , то суд виходить із наступного.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 17 листопада 2010 року було звернуто стягнення на предмет іпотеки. В матеріалах справи відсутні докази про час звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до суду.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року у справі №310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18) зробила такий висновок - звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно частини другої статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням суду про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми прав до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Позивачем не надано докази, що підтверджують, що заборгованість по процентам в сумі 675,18 доларів США виникла до звернення з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки. Із меморіальних ордерів за період із 10 січня 2014 року по 12 грудня 2014 року вбачається, що відповідачем сплачено 1 889, 31 доларів США на погашення процентів по кредитному договору. Тому проценти за користування кредитом не підлягають до задоволення.
       Не підлягає задоволенню і стягнення заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 72,00 доларів США; пеня за несвоєчасне виконання зобов`язання за договором в сумі 21,25 доларів США, поскільки право кредитора нараховувати вказані суми припинилися із часу зміни строку виконання договору.
       Відповідно до ст. 141 ЦПК України із відповідача підлягає до стягнення пропорційно до задоволених позовних вимог 6 721 грн. судових витрат понесених ПАТ КБ «ПриватБанк» по сплаті судового збору за подачу позовної заяви і апеляційної скарги.
Керуючись ст.ст.  374, 376, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задоволити частковою.
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 30 листопада 2016 року скасувати.
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №CSHHGK00000004 від 26 грудня 2006 року у розмірі 15 267 ,76 доларів США.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судові витрати 6 721 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до суду касаційної інстанції.

Судді: