Дата документу 12.02.2020 Справа № 316/1752/19
-

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 316/1752/19	Головуючий у 1-й інстанції Куценко М.О.	
Пр. № 22-ц/807/356/20	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2020 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)        Гончар М.С. 
суддів                                Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,
за участі секретаря                        Остащенко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі КП «ПКВ»), Енергодарської міської ради Запорізької області про стягнення заробітної плати, не виплаченої при звільненні

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (а.с.1-2), в якому просила:
- стягнути заборгованість по заробітній платі з КП «ПКВ» у сумі 13598,57 грн.; 
- зобов`язати Енергодарську міську раду Запорізької області профінансувати кошти КП «ПКВ» для здійснення розрахунків з позивачем, оскільки Енергодарська міська рада Запорізької області є власником КП «ПКВ», а тому на думку позивача зобов`язана забезпечити стабільну роботу комунальних підприємств, в тому числі КП «ПКВ», та при необхідності виділяти кошти на погашення боргу по заробітній платі працівникам комунальних підприємств.
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що працювала на КП «ПКВ» з 01.10.2012 року по 31.05.2019 рік, та згідно наказу №654-к від 31.05.2019 року звільнена на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП. Проте, в день звільнення КП «ПКВ» з нею не розрахувалось та має заборгованість із заробітної плати перед позивачем у сумі 13598,57 грн.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Куценко М.О ОСОБА_2 (а.с. 11).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 17) відкрито провадження у цій справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 листопада 2019 року (а.с. 37-38) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено частково.
Стягнуто з КП «ПКВ» Енергодарської міської ради (код ЄДРПОУ 32166551, пр.-т. Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376, м. Енергодар Запорізька область 71503, р/р НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , заборгованість по заробітній платі у розмірі 13598,57 грн., без врахування утримання податків та інших обов`язкових платежів.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з КП «ПКВ» Енергодарської міської ради (код ЄДРПОУ 32166551, пр.-т. Будівельників, 17, офіс 5-1, а/с 376, м. Енергодар Запорізька область 71503, р/р НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції в частині (фактично в частині відмови у задоволенні позовних вимог), посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1  у своїй апеляційні скарзі (а.с. 44-80) просила рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити її позов у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 81).
Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито (а.с. 85), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с. 87).
Відповідач Енергодарська міська рада Запорізької області подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі (а.с. 94-103).
Відповідач КП «ПКВ» своїм правом на подачу апеляційному суду відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом не скористався.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
У судове засідання 12 лютого 2020 року належним чином повідомлені апеляційним судом про час і місце розгляду цієї справи (а.с. 91-107) всі учасники цієї справи, не з`явились, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили.
Позивач ОСОБА_1 у своїй апеляційній скарзі просила справу розглядати без її участі (а.с. 48).
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив: заяву позивача задовольнити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю всіх учасників цієї справи.
В силу вимог ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засіданні всіх учасників справи…, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відводів суддям апеляційного суду у цій справі учасниками справи не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 не підлягає задоволенню з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Встановлено, що відповідачі КП «ПКВ» та Енергодарська міська рада Запорізької області із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, у тому числі в частині задоволення позовних вимог позивача у цій справі, погодились, останнє в апеляційному порядку не оскарджували.
Позивач ОСОБА_1 фактично оскаржує рішення суду першої інстанції у цій справі лише в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, зокрема щодо відповідача Енергодарської міської ради Запорізької області.
За таких обставин, апеляційний суд переглядає законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у цій справі лише в межах вимог апеляційної скарги позивача і лише в частині відмови у задоволенні її позовних вимог, зокрема щодо відповідача Енергодарської міської ради Запорізької області.
У разі, якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновків щодо неоскаржуємої частини ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення, а в описовій частині повинен зазначити, в якій частині вимог судове рішення не оскаржується (постанова Верховного Суду від 03.10.2018 року у справі № 186/1743/15-ц).
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи позивачу у задоволенні її позовних вимог до відповідача Енергодарської міської ради Запорізької області про зобов`язання останнього профінансувати кошти КП «ПКВ» для здійснення розрахунків з позивачем, керувався ст. ст. 94, 115, 116, 238 КЗпП України, ст. 176 ЦК України, ст. ст. 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України та виходив із такого.
Відповідно до статуту відповідача Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності», затвердженого рішенням Енергодарської міської ради №26 від 21.12.2018 (а.с. 27-34), власником підприємства є Енергодарська міська міської рада (п.1.3).
КП «ПКВ» діє на підставі самофінансування і фінансування із державного та міського бюджету (п.1.1).
Підприємство набуває права юридичної особи з моменту державної реєстрації, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, печатку зі своїм найменуванням (п.1.4).
Підприємство вправі від свого імені укладати угоди, договори, контракти та інші правочини, придбавати майнові і немайнові права та нести обов`язки, бути позивачем та відповідачем в суді (п.1.5).
Підприємство не несе відповідальності за зобов`язаннями власника, а власник не несе відповідальності за зобов`язаннями підприємства (п.1.8).
Підприємство створено для здійснення господарської діяльності з метою одержання прибутку в інтересах територіальної громади міста та трудового колективу (п.2.1).
Усі громадяни, які своєю працею беруть участь у діяльності Підприємства на основі трудового договору, а також інших форм, що регулюють трудові відносини працівника з підприємством, складають трудовий договір підприємства (п.9.1).
На підприємстві укладається колективний договір відповідно до вимог діючого законодавства (п.9.5).
Генеральний директор самостійно у межах коштів, визначених на оплату праці, визначає форми оплати праці, стимулювання і розмір доходів робітників. При цьому повинен бути забезпечений гарантований законом мінімальний розмір оплати праці (п.9.8).
Відповідач КП «ПКВ» за своєю суттю є комунальним унітарним підприємством.
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 78 Господарського кодексу України комунальне унітарне підприємство утворюється компетентним органом місцевого самоврядування в розпорядчому порядку на базі відокремленої частини комунальної власності і входить до сфери його управління. Орган, до сфери управління якого входить комунальне унітарне підприємство, є представником власника - відповідної територіальної громади і виконує його функції у межах, визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).
Таким чином, на підставі викладеного встановлено, що КП «ПКВ» є окремою юридичною особою, яка має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в установах банків, та самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями.
Позивач перебувала у трудових відносинах саме з КП «ПКВ», а не з Енергодарською міською радою, яка має повноваження, визначені Законом України «Про місцеве самоврядування» та виконує владні функції, що характеризуються наданням управлінських послуг вказаному підприємству та справлянням на нього владного впливу в рамках публічно-правових відносин, сприяє задоволенню потреб даного підприємства для належного функціонування.
Відповідно до ч. 1 ст. 176 ЦК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.
Таким чином вимога про зобов`язання Енергодарської міської ради профінансувати кошти КП «ПКВ» для розрахунку з позивачем, є безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, а тому задоволенню не підлягає. 
Такої самої позиції дотримується Верховний Суд у справі № 711/6006/17-ц (провадження № 61-31730св18 Постанова від 27 березня 2019 року).
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, таким, що ухвалено із додержанням вимог закону, є правильним та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.
Рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі відповідає.
Доводи апеляційної скарги позивача  ОСОБА_1  дублюють доводи позовної заяви позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, а лише відображають позицію позивача у цій справі, яку вона вважає єдино правильною та можливою.
Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.
Так, за змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; ж одні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; с уд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).
Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі відсутні.
Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Доказами, передбаченими ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі, які можуть бути прийняті апеляційним судом до уваги у цій справі на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі, в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, є: наказ КП «ПКВ» № 654-к від 31.05.2019 року про звільнення позивача (копія а.с. 79), розрахунковий лист за травень 2019 року (копія а.с.78).
Проте, цими доказами позивача не спростовуються правильні висновки суду першої інстанції у цій справі в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі.
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті в частині, яка є предметом апеляційного оскарження у цій справі.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі або ж його зміни.
Крім того, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови позивачу у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 05 листопада 2019 року в частині, яка є предметом апеляційного оскарження, у цій справі залишити без змін.
В іншій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржувалось та апеляційним судом не переглядалось.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в частині, яка була предметом апеляційного перегляду, в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 18.02.2020 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.