ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3100/19                                                                            Суддя (судді) першої інстанції: Соломко І.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 лютого 2020 року                                                                                                                 м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Єгорової Н.М., Федотова І.В., в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, за участю Третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Позивача - Публічного акціонерного товариства виробничо-торгової фірми «Сіверянка» про зобов`язання вчинити певні дії, - 
В С Т А Н О В И В:
Згідно з п. 3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Сторонами подано апеляційні скарги, в яких Позивач просить судове рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити повністю, а Відповідач просить судове рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасувати та прийняти в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Відповідача слід залишити без задоволення, апеляційну скаргу Позивача - задовольнити, Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити з наступних підстав.
Позивач звернулась до Відповідача із Заявою щодо призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 згідно з п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788-ХІІ від 05.11.1991 року (надалі Закон - №1788-ХІІ), за результатом розгляду якої Листом Відповідача від 07 жовтня 2019 року №3007/03-21, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с.11-14), Позивачу у зазначеному відмолено.
Відповідно до ст. 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Згідно з п. «б» ст.13 Закону №1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зокрема зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
Відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (надалі - Порядку №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Згідно з пунктом 4.5. Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 грудня 2005 року за № 1451/11731, якщо ж атестація з 21 серпня 1992 року не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21 серпня 1997 року, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21 серпня 1992 року включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Як вбачається з трудової книжки Позивача, копія якої також наявна в матеріалах справи (а.с.16-19), вона з 06.07.1989 року по 30.08.2001 року працювала на посадах: учениці клейника, клейника цеху виробництва резино-технічних виробів на Чернігівській фабриці гумотехнічних виробів, що підтверджується Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 01 липня 2019 року №8, виданої Третьою особою, копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.20), та в якій зазначено, що 18.03.1992 року Чернігівську фабрику гумотехнічних виробів перейменовано в Чернігівську швейну фабрику «Сіверянка» (Наказ №44 від 18.03.1992 року); 29.10.1992 року Чернігівську швейну фабрику «Сіверянка» реорганізовано в Орендне підприємство «Сіверянка» (Наказ №205 від 24.12.1992 року); 28.12.1993 року Орендне підприємство «Сіверянка» перетворено в Акціонерне товариство закритого типу виробничо-торгову фірму «Сіверянка» (Наказ №2 від 28.12.1993 року); 20.05.2011 року Закрите акціонерне товариство виробничо-торгову фірму «Сіверянка» перейменовано в Публічне акціонерне товариство виробничо-торгова фірма «Сіверянка».
У той же час, Наказом директора Чернігівської швейної фабрики «Сіверянка» «Про затвердження Переліку робочих місць, виробництв, професій та посад працівників яких підтверджується право на пільгове пенсійне забезпечення» №168 від 23 грудня 1993 року (а.с. 21), затверджено Перелік робочих місць, виробництв, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, згідно списків №1 та №2.
А як вбачається з Листа Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Чернігівської облдержадміністрації від 05.06.2001 року №306/13 (а.с. 23), умови праці, які дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 за професіями, приведеними в Наказі №168 від 23 грудня 1993 року, працівникам ЗАТ «Сіверянка» підтверджено на термін до 23 грудня 1998 року.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо зобов`язання Відповідача зарахувати період роботи Позивача у Публічному акціонерному товаристві виробничо-торгова фірма «Сіверянка» з 06.07.1989 по 23.12.1998 до пільгового стажу.
Судом першої інстанції відмовлено у зарахуванні періоду роботи Позивача з 23.12.1998 по 30.08.2001 до пільгового стажу, з підстав відсутності доказів на підтвердження проведення атестації робочого місця, та призначенні їй пенсії на пільгових умовах, у зв`язку з недостатністю відповідного стажу роботи.
Відповідно до частини п`ятої ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
А як зазначено в Постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2019 року у справі №520/15025/16-а за позовом ОСОБА_2 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442, відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації. Порушення цього обов`язку у формі непроведення або неякісного проведення призводить до позбавлення громадян їхнього конституційного права на соціальний захист, і зокрема, на пенсійне забезпечення за віком на пільгових умовах, що є недопустимим у правовій державі. Також, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що особа, яка працює на посаді, віднесеної до Списку № 2, та по якій має бути проведена атестація робочого місця відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць. За таких обставин, суд вважає, що якщо факт проведення, так і своєчасність проведення атестації робочих місць за умовами праці не залежить від працівників, зазначене не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку щодо зарахування періоду роботи Позивача у Публічному акціонерному товаристві виробничо-торгова фірма «Сіверянка» з 23.12.1998 по 30.08.2001 до пільгового стажу.
Отже, Позивач має 12 років 1 місяць 23 дні пільгового стажу на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 і 27 років 3 місяці 10 днів загального стажу роботи, у зв`язку з чим Відповідачем протиправно відмовлено Позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до частини другої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.
Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
А відповідно до частини другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року в частині скасовується та ухвалюється в цій частині нове Рішення, яким адміністративний позов задовольняється.
Згідно з частиною першою ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості розгляду окремих категорій справ незначної складності.
Відповідно до п. 2 частини першої ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
А згідно з п. 2 частини п`ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2019 року в частині відмови у задоволені позовних вимог скасувати, ухвалити в цій частині нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (код за ЄДРПОУ 21390940) зарахувати період роботи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у Публічному акціонерному товаристві виробничо-торгова фірма «Сіверянка» з 23.12.1998 по 30.08.2001 до стажу роботи за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, який надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону       України «Про пенсійне забезпечення».
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (код за ЄДРПОУ 21390940) призначити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з 19.02.2019 року пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскаржена бути не може, крім передбачених пп. а) - г) п. 2 частини п`ятої ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України випадків.
Постанову складено в повному обсязі 10.02.2020 року.

Головуючий суддя                                                                                                 Бабенко К.А.

Судді:                                                                                                                     Єгорова Н.М.

                                                                                                                            Федотов І.В.