Ухвала
 
21 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 645/1836/18
провадження № 61-6926ск19
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл», Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл», Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
 
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 березня 2019 року затверджено мирову угоду від 20 грудня 2018 року, укладену між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 10 липня 2018 року скасовано ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 13 березня 2019 року та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
 
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 29 липня 2019 року справу прийнято до провадження.
 
ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду міста Харкова із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просила зупинити продаж арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; автомобіля Cherokee Limited, номер кузова НОМЕР_3; автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіля Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 ; земельної ділянки площею 0,0600 га на території Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області; гаража АДРЕСА_2 .
 
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25 липня 2018 року в задоволені заяви відмовлено.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року скасовано ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 25 липня 2018 року та ухвалено нову постанову. Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Зупинено продаж арештованого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 ; автомобіля Cherokee Limited, номер кузова НОМЕР_3; автомобіля ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 ; автомобіля Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_2 ; земельної ділянки площею 0,0600 га на території Рубіжненської сільської ради Вовчанського району Харківської області, гаража АДРЕСА_2 .
 
У серпні 2019 року ТОВ «Мідас Оіл» звернулося до суду з клопотанням, в якому просило скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року та скасувати зупинення продажу арештованого майна.
 
Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року в задоволенні клопотання представника ТОВ «Мідас Оіл» про скасування заходів забезпечення позову  відмовлено.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Мідас Оіл» залишено без задоволення, а ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року - без змін.
 
26 грудня 2019 року ТОВ «Мідас Оіл» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на порушенням судами норм процесуального права, просило скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Харківського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року.
 
Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.
 
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку. 
 
За змістом наведених правових норм в касаційному порядку можуть бути оскаржені постанови суду апеляційної інстанції, якими судові рішення суду першої інстанції залишено без змін або ухвалено нове судове рішення у разі зміни чи скасування судового рішення місцевого суду, тобто ті постанови, якими вирішено по суті справу або питання, перелічені у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 ЦПК України. Постанова апеляційного суду за результатами перегляду ухвали суду першої інстанції щодо відмови в скасуванні заходів забезпечення позову не підлягає перегляду судом касаційної інстанції, оскільки ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову оскаржувалася в апеляційному порядку на підставі пункту 4 частини першої статті 353 ЦПК України, яка відсутня в переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку після їх апеляційного перегляду згідно з пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.
 
Інше тлумачення вказаних правових норм не узгоджується із завданнями та основними засадами цивільного судочинства, наведеними у статті 2 ЦПК України, щодо розумності строку розгляду справи судом та сутнісним змістом касаційного провадження.
 
Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України передбачено, що суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Зазначення у постанові Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки такий перегляд не відповідатиме положенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині права особи на розгляд справи судом, встановленим законом.
 
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити. 
 
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл» на ухвалу Фрунзенського районного суду міста Харкова від 28 серпня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 05 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мідас Оіл», Міжрайонний відділ Державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про поділ майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                               В. А. Стрільчук