Ухвала        
23 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 357/10749/18
провадження № 61-1039ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Штелик С. П. вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук Ірини Михайлівни, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа - Шкарівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, про визнання приватизації незаконною, визнання недійсним свідоцтва про право власності, визнання недійсним договору дарування, визнання права власності на нерухоме майно,       
 
В С Т А Н О В И В:
 
До Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційного скарга представника ОСОБА_1 - адвоката                Домітращук І. М., на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, яка здана до відділу поштового зв`язку 11 січня             2020 року.
 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
 
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. 
 
Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження. Клопотання мотивовано тим, що процесуальний строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року отримано заявником 13 грудня 2019 року, на підтвердження чого надано докази.
 
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, вважаю за можливе його поновити.
 
Разом із тим, у порушення вимог частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.
 
Згідно з актом Управління забезпечення автоматизованого документообігу суду Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 13 січня            2020 року докази сплати судового збору за подання касаційної скарги в додатках до скарги відсутні.
 
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України 
від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 
01 листопада 2011 року. При цьому з 15 грудня 2017 року набули чинності зміни до вказаного Закону України щодо сплати судового збору на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII.
 
Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми. 
 
Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у вересні 2018 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2018 року.
 
Згідно із частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на момент пред`явлення позову, у разі подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору, що підлягає сплаті, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на                  2018 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2018 року визначено в розмірі 1 762 грн 00 коп. 
Враховуючи викладене, за вимогами немайнового характеру судовий                 збір за подання касаційної скарги становить 2 819 грн 20 коп.                          (1762 х 0,4 х 2 х 200%).
При визначенні розміру судового збору за вимогами майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно) необхідно виходити із вартості спірного майна.   
Разом з тим, у матеріалах касаційного провадження відсутні відомості щодо вартості зазначеного вище майна, на яке позивач просить визнати право власності.  
Оскільки із наданих до касаційної скарги матеріалів неможливо встановити вартість спірного майна, заявнику необхідно надати докази на підтвердження його вартості та доплатити судовий збір, виходячи із розрахованої до неї суми, з урахуванням вищезазначеного мінімального та максимального розміру судового збору.   
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УК у Печер. р-ні/Печерс. Р-н/22030102;                   код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA288999980313151207000026007; код класифікації доходів бюджету: 22030102; найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».  
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України 
«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
 
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 
392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.
 
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,
 
У Х В А Л И В:
 
Поновити представнику ОСОБА_1 - адвокату Домітращук Ірині Михайлівні, строк на касаційне оскарження рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня                  2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року.
 
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Домітращук Ірини Михайлівни, на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог ухвали до 27 лютого 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                                 С. П. Штелик