КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

     
Справа № 22-ц/824/3590/2020                  Головуючий у 1-й інстанції:  Заставенко М.О.
                        753/16309/19                                                                          Доповідач - Чобіток А.О.
 
                                                П О С Т А Н О В А
                                              ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ
 
24 лютого  2020 року Київський апеляційний суд  у  складі колегії суддів:
 
головуючого - Чобіток А.О. 
суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.
секретар - Зиль Т.С. 
 
           розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва справу за апеляційною скаргою Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації  на рішення Дарницького районного суду  міста Києва від 22 листопада 2019 року в справі за  позовом ОСОБА_1 до Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації , третя особа: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання незаконним зняття з реєстрації місця проживання та відновлення реєстрації місця проживання,-
 
                                                   у с т а н о в и в:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1   звернулась  до суду із  даним позовом, у якому просила визнати незаконним зняття  Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації  її з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , яке проведено 05.10.2017 року, зобов`язавши Дарницьку районну в місті Києві державну адміністрацію відновити реєстрацію  її місця проживання за вказаною адресою. 
Зазначала, що у Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації  були відсутні підстави для зняття  її з реєстрації місця проживання, оскільки відсутнє судове рішення про позбавлення її права користування житлом. Уважає таке зняття з реєстрації місця проживання протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними.
 
Рішенням Дарницького районного суду м. Києва  позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Не погоджуючись з рішенням суду Дарницька районна в місті Києві державна адміністрація подала  апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. При цьому відповідач послався на те, що ним не було порушено норми закону, оскільки адміністрація  при знятті позивача з зареєстрованого місця проживання за адресою:  АДРЕСА_1 діяла на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року №207.
 
            Судом першої  інстанції  при розгляді даної справи встановлено, що ОСОБА_1  була зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 з 17.10.2000  року по 05.10.2017 року(а.с.9).
 
Підставою для зняття з місця реєстрації ОСОБА_1 , яке було здійснено 05.10.2017 року, була заява представника нового власника житла - Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк" (а.с.8).
 
10.09.2007рокуміж ЗАТ «Перший Український Міжнародний Банк" та  ОСОБА_1  був укладений договір іпотеки № 5676234, предметом якого є квартира АДРЕСА_2 .
 
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, квартираАДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1299467780000, дата 11.07.2017, форма власності приватна, розмір частки: 1, власник: Публічне акціонерне товариство "Перший Український Міжнародний Банк".
 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України  судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
           Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що згідно із нормами чинного законодавствазняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
 
      Заслухавши доповідь судді, пояснення представників сторін та третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши її матеріали, колегія суддів приходить до наступного.
       
      Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» установлено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семі днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
 
      Системний та логічний аналіз указаних норм у їх сукупності свідчить про те, що зняття з реєстрації місця проживання можливе зокрема на підставі рішення  суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
 
       Установлено, що позивач була знята з реєстрації за адресою АДРЕСА_1 не на підставі рішення суду, а за заявоюнового власника житла - Акціонерного товариства "Перший Український Міжнародний Банк".
 
       Вимога про визнання ОСОБА_1 такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням,  Акціонерним товариством "Перший Український Міжнародний Банк" не заявлялась. 
 
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду ( ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
 
      Верховний Суд у постановах від 21.03 та 22.03.2018 року в справах №№,820/6316/15, 815/2309/17 зазначив, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення статті 7 цього Закону застосовуються до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.
 
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну з таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
 
На підставі викладеного рішення суду є законним та обґрунтованим, підстави до скасування якого відсутні, висновків якого аргументи апеляційної скарги не спростовують.
                                  
            Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції  приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.
 
            Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,  суд апеляційної інстанції,-  
                                                           п о с т а н о в и в :
 
Апеляційну скаргу Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації  залишити без задоволення.
 
Рішення Дарницького районного суду  міста Києва від 22 листопада 2019 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня  її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду  протягом тридцяти днів.

       Головуючий:                                                      А.О. Чобіток            
 
                  Судді:                                                                  О.В. Немировська
 
                                                                                               Т.І.  Ящук