ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6814/19 Справа № 201/2864/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Федоріщев С. С. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,
при секретарі                        Догоновій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Жилсервіс-2" Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення грошових коштів, - 

ВСТАНОВИЛА:
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що відповідач є управителем багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 , співвласником квартири № 36 в якому є ОСОБА_1 . Відповідачем надаються послуги з обслуговування зазначеного будинку і прибудинкової території, проте прибирання прибудинкової території відбувається лише один раз на тиждень, тоді як за графіком має відбуватися шість разів на протязі всього 2018 календарного року. Тому позивач 28 січня 2019 звернувся на адресу відповідача із заявою про виклик представника останнього для перевірки кількості і якості показників послуг, що надаються. Оскільки представник відповідача не з`явився на протязі доби, позивачем разом з іншими мешканцями будинку АДРЕСА_1 був складений акт-претензія від 29 січня 2019 року, на який відповідачем не було надано обґрунтовану відмову у задоволенні претензії. Тому, позивач просив визнати протиправним розгляд акту-претензії від 29 січня 2019 року за вх.№47 з огляду на відсутність обґрунтованої відмови по суті зазначених в акті-претензії порушень; визнати порушення права позивача на інформацію про послуги при розгляді акту-претензії, передбаченого ст.700 ЦК, ст. 5, 10, 14 Закону України «Про інформацію», ст. 4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 8, 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» і договором сторін; стягнути з відповідача на користь позивача 1122,00 грн. переплати за послуги з прибирання прибудинкової території внаслідок зменшення об`єму послуг, що надаються, з березня по грудень 2018 року; стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10000,00 грн.
Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2019 року відмовлено у повному обсязі у задоволенні позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про визнання дій протиправними та стягнення грошових коштів.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, рекомендованими повідомленнями про вручення судової повістки ОСОБА_1 та КП Жилсервіс-2, які долучені до матеріалів справи. 
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого Виконкомом міської Ради народних депутатів 03 січня 1997 року, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на праві спільної власності належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.19 звор.бік).
Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради №1069 від 28 грудня 2017 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків» КП «Жилсервіс-2» ДМР призначене управителем у будинку АДРЕСА_1 з 01 січня 2018 року.
На виконання цього рішення виконавчим комітетом Дніпровської міської ради було укладено з КП «Жилсервіс-2» ДМР договір №8 від 29 грудня 2017 року про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, розташованими у Соборному районі м. Дніпра . 
28 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся на адресу КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради із заявою про направлення представника останнього для перевірки кількісних і якісних показників послуг з прибирання прибудинкової території (а.с.4).
Як зазначає позивач, оскільки представник відповідача не прибув, 29 січня 2019 року мешканцями будинку на підставі ч. 5 ст. 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» було направлено відповідачеві акт-претензію.
Як вбачається з копії акту-претензії від 29 січня 2019 року, він складений мешканцями квартир будинку АДРЕСА_1 - позивачем ОСОБА_1 , а також ОСОБА_2 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 
Акт-претензія містить інформацію, що у певні дні у період з березня 2018 року по грудень 2018 року була перерва у наданні послуг, послуги з утримання будинку і прибудинкової території не надавались, або надавались не в повному обсязі. Акт-претензія підписаний позивачем, ОСОБА_2 і ОСОБА_5 , де також зазначено, що представник КП «Жилсервіс-2» ДМР не з`явився (а.с.4 зворот.бік, 51).
У відповідь на акт-претензію листом КП «Жилсервіс-2» ДМР від 30 січня 2019 року №47 повідомлено, що з 10 червня 2018 року введено в дію Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09 листопада 2017 року №2189-VIII, відповідно до п. 3 ст. 7 якого Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється КМУ. Порядок проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затверджений постановою КМУ від 27 грудня 2018 року №1145 з оновленою формою акту-претензії, що відповідає нормам законодавства з перевірки якості надання послуг з управління багатоквартирним будинком.
Управитель багатоквартирного будинку має право самостійно здійснити перерахунок вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за весь період їх ненадання, надання не в повному обсязі або невідповідної якості, у порядку та розмірі, визначених законодавством або договором. Дану відповідь позивач ОСОБА_1 отримав 31.01.2019 року, що підтверджується підписом позивача на копії листа (а.с.5, 52-53).
30 січня 2019 року майстром КП «Жилсервіс-2» ДМР та ОСОБА_1 складено акт про те, що по АДРЕСА_1 , на момент обстеження прибудинкової території виявлено, що територія прибрана, доріжка посипана, в задовільному стані (а.с.54).
Відповідно до положень ч. 1, ч. 3 ст.27 України "Про житлово-комунальні послуги", у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 6 ст. 27 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у разі неприбуття виконавця комунальної послуги або управителя (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) в установлений строк або необґрунтованої відмови підписати акт-претензію такий акт підписується споживачем, а також не менш як двома споживачами відповідної послуги, які проживають (розташовані) в сусідніх будівлях (у приміщеннях - якщо послуга надається у багатоквартирному будинку), і надсилається виконавцю комунальної послуги або управителю (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) рекомендованим листом.
Відповідно до п.7 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2018 №1145, у разі необхідності проведення перевірки відповідності якості надання комунальних послуг або послуг з управління багатоквартирним будинком споживач зобов`язаний забезпечити виконавцю комунальної послуги (його представнику) або управителю багатоквартирного будинку доступ до житла, іншого належного такому споживачу об`єкта нерухомого майна у порядку, передбаченому статтею 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". За результатами перевірки складається акт-претензія за формою згідно з додатком.
Відповідно до п.11 Порядку акт-претензія реєструється виконавцем комунальної послуги або управителем багатоквартирним будинком у журналі реєстрації актів-претензій.
Виконавець комунальних послуг або управитель багатоквартирного будинку протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або надає споживачу обґрунтовану письмову відмову.
У разі ненадання виконавцем відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем. 
Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що КП "Жилсервіс-2" у визначені законом строки, а саме протягом п`яти робочих днів, надало вмотивовану відповідь на акт-претензію від 29.01.2019 року; встановивши, що акт-претензія від 29.01.2019 року не містить найменування договору згідно якого надаються послуги, в ньому не зазначено інформацію стосовно ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості послуг та не зазначено чи послуги двірником взагалі не надавались чи надавались неналежної якості; встановивши, що акт-претензія від 29.01.2019 року не відповідає вимогам зазначеного вище Порядку, містить наведені недоліки, - місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним розгляду акту-претензії від 29 січня 2019 року за вх.№47 з огляду на відсутність обґрунтованої відмови, про визнання порушення права позивача на інформацію про послуги. 
Посилання позивача на порушення відповідачем норми ч.3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" є безпідставними, оскільки цією нормою передбачена відповідальність надавача послуг у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі), проте позивачем не зазначається, які недоліки ним були виявлені при наданні послуг і які роботи він вимагає виконати повторно, а лише вказує на свою незгоду з вартістю такої послуги, що не є підставою для відшкодування збитків у розумінні ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів".
Відповідно до ч.3 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів" у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору.
Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. 
Враховуючи наведене вище, судом не встановлено підстав для застосування наведених правових норм до спірних правовідносин, а також для задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 1122,0 грн. переплати за послуги з прибирання території.
Що стосується позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно зі статтею 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язання, якщо таке відшкодування встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Для покладення цивільно-правової відповідальності на особу потрібна наявність одночасно усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою, вини; а відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. 
Оскільки при розгляді справи не встановлено наявності вини та порушень з боку відповідача, то вимоги про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягають, про що правильно зазначено і судом першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду - без змін. 
Колегія наголошує, що позивач, на захист своїх прав та законних інтересів, не позбавлений можливості звернення до суду з іншим позовом, з інших підстав.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 13 травня 2019 року - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 
Головуючий
Судді