ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 лютого 2020 року 	м. Дніпро	справа № 389/2285/17(6-а/389/16/19)	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача:  Шальєвої В.А.
суддів:                           Білак С.В., Олефіренко Н.А.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 03.01.2020 р. (суддя Український В.В. )  в справі № 389/2285/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
          Постановою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2017 р.  в справі № 389/2285/17, яке набрало законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФУ щодо не проведення невідкладного перерахунку призначеної ОСОБА_2 пенсії з урахуванням змін та нововведень відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900,  Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»,  постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268»; зобов`язано ГУ ПФУ провести ОСОБА_2 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням змін в грошовому забезпеченні відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900,  ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»,  постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268», згідно з довідкою про грошове забезпечення для нарахування (перерахунок) пенсії від 16.05.2017, виданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області, починаючи з 1 січня 2016 року; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.    
           18.07.2019 р. управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області  звернулось  до Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області  із заявою про зміну  способу і порядку виконання судового рішення, в якій просило змінити спосіб і порядок виконання рішення, визначений судовим рішенням, на стягнення з ГУ ПФУ на користь ОСОБА_2  доплати в сумі 32307,60 грн., які нараховано за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.
          Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03.01.2020 р.  заява задоволена, змінено спосіб і порядок виконання рішення Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області  від 05.12.2017 р. шляхом стягнення з ГУ ПФУ  на користь ОСОБА_2 нарахованої доплати в  сумі 32307,60 грн., з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.01.2016 р. по  31.12.2017 р.
          В апеляційній скарзі відповідач ГУ ПФУ просить скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. 
          У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити ухвалу  суду першої інстанції без змін, відмовивши у задоволенні апеляційної скарги.
Справа судом розглянута  без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Перевіривши  законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга має бути  задоволена частково  з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено, що ГУ ПФУ рішення суду виконано частково, проведено перерахунок пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.,  проведено доплату різниці пенсії з урахуванням виплачених сум за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р. в сумі 4038,45 грн., яку стягувач отримав в березні 2018 р. Стягувача повідомлено, що доплату до пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. отримає на умовах та в порядку, визначеному  постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 р. № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб».
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з втрати чинності пунктами  постанови Кабінету Міністрів України № 103 від 21.02.2018 р., відповідно  неможливості  застосування цих норм, що обумовило висновок про задоволення заяви.
Суд визнає необґрунтованим такий висновок суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що на виконання постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2017 р.  в справі № 389/2285/17, яке набрало законної сили 26.02.2018 р., про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії з урахуванням змін в грошовому забезпеченні відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей» від 23.12.2015 №900,  ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»,  постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції»,  постанови Кабінету Міністрів України від 18.11.2015 №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268», згідно з довідкою про грошове забезпечення для нарахування (перерахунок) пенсії від 16.05.2017, виданою ліквідаційною комісією УМВС України в Кіровоградській області, починаючи з 1 січня 2016 р., ГУ ПФУ здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 , доплата в сумі 4038,45 грн. за період з 01.01.2018 р. по 31.03.2018 р. виплачена в березні 2018 р. Сума  доплати після виконання рішення за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. в розмірі 32307,60 грн.  не виплачена, виплата здійснюватиметься відповідно до постанови Кабінету Міністрів України  № 103.
Виконавче провадження відкрито 16.09.2019 р.
Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.
Частинами 1 та 3 статті 378 КАС України встановлено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Поняття способів захисту прав, свобод та інтересів особи в адміністративному судочинстві охоплюється визначеним законом механізмом матеріально-правових засобів здійснення охорони цих прав, свобод та інтересів, що приводиться в дію за рішенням суду у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Стаття 378 КАС містить не тільки механізм процесуальної процедури розгляду питань зміни чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення,  а й підстави для розгляду цих питань. Оскільки ці підстави є матеріально-правовими, то їх слід розглядати у сукупності з положеннями статей 5 та 245 КАС України, які визначають зміст способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві.
          Згідно з частинами 1 та 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
          За правилами частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю; 7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян; 8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян; 9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів; 11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання; 12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні; 13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; 15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
За змістом частини 4 статті 245 КАС у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
          Стаття 124 Конституції України та стаття 14 КАС встановлюють, що судові рішення, зокрема постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Статтею 378 КАС передбачено, що за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Тобто, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
В спірному випадку  відсутні обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, відповідно, судом не встановлено підстав, передбачених частиною 3 статті 378 КАС України, для зміни способу або порядку виконання судового рішення в цій справі.
Обставини, які зазначив суд першої інстанції, як підставу для зміни способу і порядку виконання рішення, не є такими обставинами у розумінні ч. 3 ст. 378 КАС.
Фактично неможливість здійснення виплати перерахованої суми пенсії за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р. орган Пенсійного фонду обґрунтовує встановленням постановою Кабінету Міністрів України  від 22.08.2018 р.  № 649 умовами і порядком виплати сум перерахованих пенсій за рішеннями суду.
Тобто, в цьому випадку має місце невиконання судового рішення, яке набрало законної сили, суб`єктом владних повноважень з підстав встановлення нормативно-правовим актом Уряду інших правил виплати заборгованості з пенсійних виплати,  а не наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання судового рішення.
Невиконання судового рішення є підставою для звернення позивача до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України, яка регулює визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду,  а не для зміни способу або порядку виконання такого рішення.    
Відтак, встановлені обставини не дають підстав для висновку про неможливість виконання судового рішення, що відповідно до статті 378 КАС було б підставою для зміни способу чи порядку його виконання, тому суд вважає висновок суду першої інстанції помилковим.
В цьому  випадку судом для відновлення права ОСОБА_2  на пенсійне забезпечення прийняте рішення  про зобов`язання ГУ ПФУ здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_2  на підставі довідки управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області, починаючи з 01.01.2016 р., та сплатити кошти з урахуванням раніше отриманих.
Розрахунок суми заборгованості з пенсійних виплат у перерахованому розмірі, що належить   ОСОБА_2 , судом при ухваленні рішення по суті позовних вимог не здійснювався, тому зміна способу виконання такої постанови із зобов`язання виплатити пенсію у перерахованому розмірі на стягнення конкретної суми потягне за собою зміну рішення по суті, вихід  за межі позовних вимог та вирішивши питання, що не були предметом дослідження судом при розгляді справи.
Відтак, суд дійшов висновку, що зміна на підставі статті 378 КАС способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС  при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Отже, зміна способу чи порядку виконання рішення суду є незаконною, що свідчить про необґрунтованість висновку суду першої інстанції про задоволення заяви.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 11.11.2014 р. в справі № 21-394а14, Верховним Судом в постанові від 30.01.2018 р. в справі № 281/1820/14-а.
Посилання апелянта на неможливість виконання  рішення суду зобов`язального характеру щодо проведення соціальних виплат не заслуговують на увагу, оскільки з огляду на положення статті 124 Конституції України та статті 14 КАС рішення  в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України незалежно від обраного судом способу захисту порушеного права позивача (зобов`язання відповідача вчинити певні дії чи стягнення з нього коштів).
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими,  висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають  обставинам справи,  судом першої інстанції  порушено норми процесуального права,  що є підставою  для скасування ухвали суду першої інстанції та прийняття нової ухвали.
Апеляційна скарга судом повинна бути задоволена частково, оскільки ухвала суду першої інстанції скасована з інших підстав, ніж зазначено апелянтом в апеляційній скарзі.
Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9,   242, 243,   308, 311,   315,   317, 321,   322, 325  Кодексу адміністративного судочинства України, суд   
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 03.01.2020 р.   в справі № 389/2285/17 задовольнити частково.
Ухвалу Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області з питання зміни порядку та способу виконання рішення від 03.01.2020 р.  в справі № 389/2285/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії  скасувати.
Ухвалити в справі № 389/2285/17 нове судове рішення.
В задоволенні заяви державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зміну способу і порядку виконання постанови Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05.12.2017 р. в справі № 389/2285/17 за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 20.02.2020 р. та касаційному оскарженню не підлягає.
          Повне судове рішення складено 20.02.2020 р.  
              
             Суддя-доповідач                                                                      В.А. Шальєва 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      Н.А. Олефіренко