КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  
                                                                                                               
Справа № 381/1256/19
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3745/2020
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ     УКРАЇНИ
19 лютого 2020 року                                                                                                    м. Київ
     колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ
   Київського апеляційного суду в складі:
                                                                                                                 
                                           головуючого     Болотова Є.В.,
                                                     суддів:     Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,                                                  
                                         при секретарі      Маштаковій Т.Ф.,
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу «Машинобудівник», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договорів та визнання права власності,
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 на ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року, постановлену під головуванням судді Соловей Г.В.,-  
 
   встановила:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом.
Просив визнати недійсним договір на придбання загальної площі житла в порядку членства в кооперативі від 15 березня 2017 року на квартиру АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ЖБК «Машинобудівник»; визнати недійсним договір на придбання загальної площі житла в порядку членства в кооперативі від 14 квітня 2017 року на квартиру АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ЖБК «Машинобудівник»; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_3 .
23 серпня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на квартири АДРЕСА_4 до набрання законної сили рішення суду.
Заява обґрунтована тим, що власник квартир намагається продати квартири, тому невжиття заходів забезпечення позову може призвести до неможливості виконання судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.
Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року заяву задоволено.
Накладено арешт на квартири АДРЕСА_4 до набрання законної сили рішення суду.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 просить ухвалу суду скасувати, та постановити нову про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Учасники справи не скористалися своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу.
У судовому засіданні представник ОСОБА_4 вимоги апеляційної скарги підтримав.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про його час і місце повідомлялись належним чином.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника скаржника, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності вимог заяви. 
Проте погодитися з такими висновками суду не можна.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. 
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 лютого 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.
Таким чином, накладення арешту в порядку забезпечення позову дозволяється лише на майно, що належить відповідачеві.
З матеріалів справи вбачається, що з 21 лютого 2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 21 лютого 2019 року.
З 07 березня 2019 року право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 07 березня 2019 року.
ОСОБА_4 не є учасником справи, позовні вимоги до нього не заявлені.
На момент звернення до суду із заявою про забезпечення позову відповідачем у справі був ОСОБА_2 .
З урахуванням вищенаведеного підстави для накладення арешту на майно, яке не належить відповідачу відсутні.
Протилежний висновок суду є помилковим.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково та ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Таким чином, ухвала суду від 28 серпня 2019 року постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, відтак підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-                   
   постановила:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 задовольнити.
Ухвалу Фастівського міськрайонного суду Київської області від 28 серпня 2019 року скасувати.
У задоволенні заяви ОСОБА_5 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до житлово-будівельного кооперативу «Машинобудівник», ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про визнання недійсним договорів та визнання права власності відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.
 
Повний текст постанови виготовлено 25 лютого 2020 року.

 
Головуючий                                                                                                 Є.В. Болотов 

 
 
Судді:                                                                                                           О.Ф. Лапчевська

 
 
                                                                                                                      С.Г. Музичко