П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  725/6141/19 

Головуючий у 1-й інстанції:  Галичанський О.І. 
          Суддя-доповідач:  Гонтарук В. М. 

28 січня 2020 року
м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Гонтарука В. М. 
суддів:  Граб Л.С.  Білої Л.М. 
секретар судового засідання: Аніщенко А.О.,
за участю:
представника позивача: Кучерявої Наталії Миколаївни 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу  Чернівецької митниці ДФС  на  рішення   Першотравневого районного суду міста Чернівці  від  06 грудня 2019 року (ухвалене в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника митниці - Жижияна І.Є., Чернівецької митниці ДФС, третя особа другий відділ ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області про  визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, 

В С Т А Н О В И В :
в листопаді 2019  року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до заступника начальника митниці - Жижияна І.Є., Чернівецької митниці ДФС, третя особа другий відділ ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
В обґрунтування своїх позовних вимог вказала, що  Закон України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" № 2612-VIII від 08.11.2018 року звільнив її від вже існуючої адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 цього Кодексу за порушення митних правил стосовно транспортного засобу автомобіля марки «"LANCIA», модель «ТНЕМА", оскільки стосовно вказаного автомобіля сплачені належні митні платежі, у зв`язку з чим вважає, що постанова підлягає скасуванню.
Рішенням Першотравневого районного суду міста Чернівці від 06 грудня  2019 року позов задоволено частково.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову відмовити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело, на його переконання, до невірного вирішення справи.
24 та 27 січня 2020 року до суду від представника позивача надійшло заперечення на апеляційну скаргу.
Представник позивача в судовому засіданні щодо вимог апеляційної скарги заперечувала, просила суд залишити її без задоволення.
Відповідачі та третя особа в судове засідання не з`явились. Про час, день та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином. Причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи неоспорені факти про те, що 15 травня 2018 року о 11 год. 50 хв. на територію п/п «Порубне-Сірет» в`їхав автомобіль марки "LANCIA THEMA", країна реєстрації Болгарія, державний номер НОМЕР_1 під керуванням громадянки ОСОБА_1 , який прямував з України до Румунії в приватних справах. У даному автомобілі також слідував громадянин України ОСОБА_2. Вказані громадяни до митного контролю надали контрольний талон для проходження митного контролю по "зеленому коридору", а також громадянка ОСОБА_1 подала закордонний паспорт громадянки Болгарії № НОМЕР_2 , виданий 14.09.2016 року, на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 чим заявила завершення митного режиму "тимчасове ввезення транспортного засобу строком на 1 рік".
Проте, під час проведення митних формальностей, зокрема огляду транспортного засобу (акт митного огляду від 15.05.2018 року), в салоні автомобіля під сидінням було виявлено закордонний паспорт громадянки України НОМЕР_4 , виданий 25.05.2015 року УВС 7302 ОСОБА_1. 
Таким чином, під час переміщення вказаного транспортного засобу через митний кордон України позивач надала документ, який став підставою для не сплати митних платежів при ввезенні транспортного засобу особистого користування, маючи статус "резидента", що є порушенням митних правил, передбачених  ст. 485 Митного кодексу України.
За таких обставин, 05 жовтня 2018 року Чернівецькою митницею ДФС винесено постанову №1383/40800/18, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1816059,39 грн.
Не погоджуючись з такою постановою ОСОБА_1 оскаржила її до суду.
Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 листопада 2018 року адміністративний позов було задоволено.
Проте, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року скасовано рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 20 листопада 2018 року і в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
У подальшому, 23 січня 2019 року ОСОБА_1 виконала вимоги  Закону України №2612-VIII  та сплатила усі митні платежі за митне оформлення автомобіля  марки «LANCIA», модель «ТНЕМА», модельний рік 2012, календарний рік 2012, ід. номер кузова НОМЕР_5 , тип двигуна - дизельний, номер двигуна НОМЕР_6 , об`єм циліндрів двигуна 2987 см3, потужність 140 кВ.
04.03.2019 року постанова в справі про порушення митних правил № 1383/40800/18 від 05.10.2018 року була направлена Чернівецькою митницею ДФС до другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області для виконання.
07.06.2019 року другим відділом державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області відкрито виконавче провадження ВП № 59253011 щодо виконання постанови № 1383/40800/18 від 05.10.2018 року Чернівецької митниці ДФС про стягнення з ОСОБА_1 штрафу.
11.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась до заступника начальника митниці - Жижияна І.Є. з заявою, в якій просила відкликати з примусового виконання постанову від 05.10.2018 року у справі про порушення митних правил № 1383/40800/18.
Листом від 25.10.2018 року позивачу було відмовлено в задоволенні її заяви.
Позивач вважаючи, що сплатила усі митні платежі визначені Законом, звернулась до суду для скасування постанови від 05.10.2018 року в справі про порушення митних правил № 1383/40800/18.
Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки,  у встановлені Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України"  від 08.11.2018 року №2612-VIII строки, позивачем  сплачено всі належні митні платежі щодо митного оформлення  транспортного засобу та наявність постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України, є свого роду відповідальністю одного виду за одне й те саме правопорушення, а тому прийшов до висновку про скасування оскаржуваної постанови.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно із ст.534 МК України постанови органів доходів і зборів про накладення адміністративних стягнень за порушення митних правил є обов`язковими для виконання.
Відповідно до ст.537 МК України контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови органу доходів і зборів про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил здійснюється органом доходів і зборів, який виніс постанову.
З матеріалів справи встановлено, що 05 жовтня 2018 року Чернівецькою митницею ДФС винесено постанову №1383/40800/18, якою на ОСОБА_1 , за порушення норм ст. 485 МК України, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1816059,39 грн.
Вказана постанова набрала законної сили після прийняття 28 грудня 2018 року постанови Сьомим апеляційним адміністративним судом, у зв`язку із чим була направлена Чернівецькою митницею ДФС  до другого відділу Державної виконавчої служби міста Чернівці Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області для виконання.
Однак, незважаючи на вищевикладене, ОСОБА_1 повторно звернулась до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до Чернівецької митниці ДФС про визнання протиправною постанову Чернівецької митниці ДФС від 05.10.2018 року №1383/40800/18.
Як вбачається зі змісту адміністративного позову, як підставу для скасування оскаржуваної постанови позивач зазначає те, що Законом "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" від 08.11.2018 року, який набув чинності 25.11.2018 року було внесено зміни до Розділу XXI МК України "Прикінцеві та перехідні положення", а саме п.9-3 згідно якого, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".
А тому, на переконання позивача, оскільки нею було розмитнено транспортний засіб марки "LANCIA THEMA" 23 січня 2019 року, тобто в строки визначені вищезазначеною зміненою правовою нормою,  вона не може нести відповідальність передбачену ст. 485 МК України.
Аналізуючи вказані доводи позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Як встановлено з матеріалів справи, 15 травня 2018 року головним державним інспектором ВОР УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №1383/40800/18. Після чого, за наслідком розгляду справи про порушення митних правил  Чернівецькою митницею ДФС 05 жовтня 2018 року винесено постанову №1383/40800/18, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 1816059,39 грн.
При дослідженні вказаних обставин суд апеляційної інстанції враховує, що правопорушення позивачем було вчинено до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" (від 08.11.2018 року), тому норми вказаного Закону не можуть бути застосовані до позивача у даних правовідносинах, оскільки застосування 180 днів для митного оформлення транспортного засобу можливо лише тоді, коли обставини мали місце після набрання чинності вищеописаного Закону.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що дані обставини були також досліджені та їм була надана оцінка в ухвалі Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року, а саме при розгляді заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Сьомого апеляційнго адміністративного суду від 28 грудня 2018 року  у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької митниці ДФС України про визнання протиправної та скасування постанови у справі про порушення митних правил, за нововиявленими обставинами, з підстав вказаних у даному адміністративному позові.
Також, суд апеляційної інстанції аналізуючи доводи позивача, з якими погодився суд першої інстанції, щодо закриття  провадження у справі про порушення митних правил, не звернули увагу на норми ст.ст. 470, 481 та 485 Митного кодексу України визначених абз 9-3 Розділу XXI МК України "Прикінцеві та перехідні положення", якими передбачено, що закриття провадження можливе лише до закінчення провадження у митній справі.
Однак, колегія суддів зауважує, що провадження у справі про порушення митних правил було завершено 05.10.2018 року, а Сьомим апеляційним адміністративним судом 28 грудня 2018 року прийнято рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про скасування вказаної постанови Чернівецької митниці ДФС відносно неї, а тому на переконання колегії суддів, за таких обставин, суд позбавлений можливості розглядати питання про закриття провадження у справі про порушення митних правил №1383/40800.
Колегія суддів, вважає за необхідне зазначити про те, що сплата ОСОБА_1 митних платежів відповідно до Закону України від 08 листопада 2018 року №2612-VIII  мала місце вже після ухвалення рішення суду, а саме лише 23 січня 2019 року.
Слід зазначити, що Закон України від 08 листопада 2018 року №2612-VIII набрав законної сили лише 25 листопада 2018 року, тобто на момент вчинення позивачем порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та на момент винесення Чернівецькою митницею ДФС відносно позивача постанови про притягнення до відповідальності норми вказаного вище Закону не діяли.
Проте, судом першої інстанції безпідставно не було враховано вищезазначені обставини.
Згідно із ч,1 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законні сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників. також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принцип:: взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою  відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч.2 ст.2 КАС України).
Основними засадами (принципами) адміністративного судочинства є: 1) верховенство права; 2) рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі; 5) обов`язковість судового рішення; 6) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 7) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом; 8) розумність строків розгляду справи судом; 9) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 10) відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення (ч.З ст.2 КАС України).
Статтею 44 КАС України визначено для учасників справи процесуальні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Підсумовуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Чернівецької митниці ДФС від 05.10.2018 року у справі про порушення митних правил винесена в межах вимог чинного законодавства, а тому є законною та не підлягає скасуванню з підстав зазначених позивачем.
Відповідно до ст. 308 КАС України, суд переглядає рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.
Оскільки, судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог сторонами не оскаржується, тому його правомірність в цій частині колегією суддів не переглядається.
За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є помилковою.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги підтверджують порушення судом першої інстанції норм матеріального права та недотримання норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 

П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу Чернівецької митниці ДФС задовольнити  повністю.
Рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 06 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника митниці - Жижияна І.Є., Чернівецької митниці ДФС, третя особа другий відділ ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності скасувати.
Прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову   ОСОБА_1 до заступника начальника митниці - Жижияна І.Є., Чернівецької митниці ДФС, третя особа другий відділ ДВС м. Чернівці ГТУЮ у Чернівецькій області про  визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити. 
Постанова суду набирає законної сили у порядку та строках, передбачених ст.ст. 272, 325 КАС України. 

Головуючий	 	 	Гонтарук В. М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Граб Л.С.    Біла Л.М.