ПОСТАНОВА
Іменем України

13 лютого 2020 року 
Київ
справа №823/1668/17
адміністративне провадження №К/9901/32379/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Рибачука А.І.,
суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,                      
розглянувши у  порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №823/1668/17 
за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" (далі - відповідач, Уповноважена особа Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський"), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито 
за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" 
на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2017, ухвалену судом у складі головуючого судді Гайдаш В.А.
та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018, ухвалену судом у складі колегії суддів: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів: Губської Л.В., Земляної Г.В.,-
ВСТАНОВИВ:
І. РУХ СПРАВИ 
1. 24.10.2017 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", в якому просила:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення повної інформації до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати позивачу;
- зобов`язати відповідача внести зміни до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду стосовно всієї гарантованої суми належної до виплати позивачу, а саме 12  000,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що всупереч норм чинного законодавства України, її не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, а в подальшому і до загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
2. Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018, задоволено адміністративний позов.
Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення інформації щодо рахунку ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду.
Визнано протиправним і скасовано рішення відповідача, оформлене наказом від 01.06.2016 №42/2 про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 .
Зобов`язано відповідача подати до Фонду зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, стосовно рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого у                  ПАТ «Банк Михайлівський», у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.
3. Не погодившись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій відповідач подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
4. Верховний Суд ухвалою від 13.03.2018 відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.
6. Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 15.07.2019 №981/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл цієї судової справи між суддями у зв`язку із обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 №13), що унеможливило його участь у розгляді даної справи.
7. Протоколом розподілу справи від 16.07.2019 визначено склад колегії суддів для розгляду даної справи: Рибачук А.І. - головуючий суддя, судді: Стеценко С.Г., Тацій Л.В.
8. Ухвалою судді Верховного Суду від 18.07.2019 прийнято зазначену касаційну скаргу до провадження.
ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
9. Судами встановлено, що на ім`я позивача в ПАТ "Банк Михайлівський" було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 в гривні для зберігання грошей клієнта та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за допомогою платіжних систем.
Постановою Національного банку України (далі - НБУ) від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" ПАТ "Банк Михайлівський" віднесено до категорії проблемних. 
15.02.2016 між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та позивачем укладено договір №980-021-000189555, за умовами якого позивач зобов`язана була передати ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» грошові кошти в сумі 5  000,00 грн строком не більше 273 днів, а ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», в свою чергу, зобов`язане було повернути кошти та виплатити проценти в розмірі та строки визначені у договорі №980-021-000189555 у безготівковій формі на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський».
Позивачем вчасно виконано свої зобов`язання, зважаючи на те, що ним перераховано кошти в сумі 5 000,00 грн на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», що підтверджується квитанцією від 15.02.2016 №QS299901.
28.04.2016 між ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» та позивачем укладено договір №980-021-000229878, відповідно до умов якого, позивач зобов`язана була передати ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр» грошові кошти в сумі 7 000,00 грн строком не більше 181 день, а ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», в свою чергу, зобов`язане було повернути кошти та виплатити проценти в розмірі та строки визначені у договорі №980-021-000229878 у безготівковій формі на рахунок позивача в ПАТ «Банк Михайлівський».
Позивачем виконано свої зобов`язання та перераховано кошти в сумі 7  000,00 грн на рахунок ТОВ «Інвестиційно-Розрахунковий центр», що підтверджується платіжним дорученням від 28.04.2016 №7021752.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 19.05.2016 на поточний рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» на ім`я позивача № НОМЕР_1 перераховано грошові кошти у сумі 14,76 грн з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-021-000189555 від 15.02.2016», у сумі 103,29 грн з призначенням платежу «Оплата процентів по договору №980-021-000229878 від 28.04.2016», у сумі 5000,00 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-021-000189555 від 15.02.2016», у сумі 7 000,00 грн з призначенням платежу «Повернення коштів згідно з договором №980-021-000229878 від 28.04.2016», усього на загальну суму 12 118,05 грн. 
В подальшому, на підставі рішення НБУ від 23.05.2016 №14/БТ "Про віднесення                      ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 23.05.2016 №812 "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку", яким розпочато процедуру виведення ПАТ "Банк Михайлівський" з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016; призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський" та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора Ірклієнку Ю.П. строком на один місяць з 23.05.2016 до 22.06.2016.
13.06.2016 виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення №991 "Щодо продовження строку тимчасової адміністрації у ПАТ "Банк Михайлівський", яким продовжено строки тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" з 23.06.2016 до 22.07.2016.
Відповідно до рішення Правління НБУ від 12.07.2016 №124-рш "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський" виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 12.07.2016 №1213, згідно з яким розпочато процедуру ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" з 13.07.2016 по 12.07.2018 включно, призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнку Ю.П. строком на два роки з 13.07.2016 по 12.07.2018.
Рішенням Виконавчої дирекції Фонду від 01.09.2016 №1702 змінено Уповноважену особу Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський", якій делегуються повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський", відсторонено Уповноважену особу на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" Ірклієнка Ю.П. та призначено Уповноваженою особою Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ "Банк Михайлівський" Волкову О.Ю. з 05.09.2016.
Починаючи з 18.07.2016 розпочалися виплати гарантованої суми відшкодування вкладникам ПАТ «Банк Михайлівський» за рахунок Фонду через банки-агенти.
Судами встановлено, що позивач, дізнавшись про невключення інформації щодо себе до переліку вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду, неодноразово зверталась із відповідними заявами до уповноважених осіб Фонду щодо включення її до цього переліку та подання до Фонду додаткової інформації про неї, як про особу, що має право на відшкодування коштів у ПАТ «Банк Михайлівський».
Листом від 31.05.2017 №3Г/19717 представником ПАТ "Банк Михайлівський" позивача повідомлено, що її не включено до реєстру вкладників, оскільки на її договори від 15.02.2016 №980-021-000189555 та від 28.04.2016 №980-021-000229878 не поширюються вимоги Закону України від 15.11.2016 №1736-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживаннями у сфері банківських та інших фінансових послуг", у зв`язку із відсутністю ПАТ «Банк Михайлівський» як повіреного у договорах, що виключає правові підстави для включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів.
Також суди встановили, що наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 №42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в Акті № 2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб в сумі 1 298 015 973, 74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
Згідно із витягом з Додатку 2 до Акта № 2 від 01.06.2016 комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснено перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", включено позивача.
Станом на день звернення позивача до суду з даним позовом, даних позивача до відповідного переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню щодо рахунку позивача включено не було, що і стало підставою для звернення з даним позовом до суду.
ІІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ   
10. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що кошти, які надійшли від                        ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" на поточний рахунок позивача, є вкладом у розумінні Закону №4452-VI. В свою чергу, відповідачем не доведено належними доказами наявність обставин, які б слугували підставою для визнання нікчемними операцій з перерахування коштів; здійснення транзакцій під час дії постанови НБУ від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" не є достатньою підставою для визнання цих транзакцій нікчемними. 
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
11. Касаційна скарга мотивована, зокрема тим, що договори від 15.02.2016                             №980-021-000189555 та від 28.04.2016 №980-021-000229878 є договорами позики та укладені між позивачем та ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" без участі банку, як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за такими договорами, по своїй природі не є вкладом згідно із Законом №4452-VI та Законом України "Про банки та банківську діяльність" від 07.12.2000 №2121-III. 
Також Уповноважена особа Фонду на здійснення ліквідації ПАТ "Банк Михайлівський" вказує на те, що правочини, які укладені під час дії заборони на укладення таких правочинів проблемним банком, встановленої постановою НБУ, яка була обов`язковою до виконання, є нікчемними відповідно до пунктів 2, 7, 8, 9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VІ.
12. У відзиві на касаційну скаргу позивач вказувала на протиправну бездіяльність Уповноваженої особи щодо включення її до списку (переліку) вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
13. Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального та процесуального права судами першої та апеляційної інстанцій, Суд дійшов таких висновків.
14. Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема Законом №4452-VI.
15. Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.
16. Відповідно до частини першої статті 26 Закону №4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000,00 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.
17. Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI Уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується, виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.
Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до частини четвертої статті 26 цього Закону.
18. Гарантії Фонду є формою участі держави у системі гарантування вкладів фізичних осіб, передбаченою Законом №4452-VI; для виконання Фондом відповідних зобов`язань можуть залучатися бюджетні кошти; рішення та дії Фонду чи уповноваженої особи Фонду щодо включення вкладника до переліку осіб, яким необхідно здійснити виплату відшкодування сум вкладів за рахунок коштів Фонду, є рішеннями та діями суб`єкта владних повноважень, який реалізує делеговані державою повноваження по виведенню з ринку неплатоспроможних банків (статті 2, 25 Закону № 4452-VI).
19. Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, мала у такому банку вклад (від 10 грн), відшкодування суми коштів, зокрема, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів Фонду у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200000 грн.
20. Отже, Закон №4452-VI пов`язує можливість реалізації права на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних (у разі, якщо на дату прийняття такого рішення дія договору банківського вкладу закінчилась) або рішення про відкликання банківської ліцензії; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників.
21. В свою чергу, відповідно до частини першої статті 34 Закону №4452-VI Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.
22. Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону №4452-VI, називається тимчасовою адміністрацією.
23. Відповідно до частини другої статті 34 Закону №4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".
24. Частинами третьою, п`ятою цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.
Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.
25. Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.
26. При цьому правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними (частина третя статті 36 Закону № 4452-VI).
27. Закон №4452-VI визначає порядок складання Уповноваженою особою Фонду переліку вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, а також підстави та умови, за наявності яких відшкодування суми коштів за банківським вкладом фізичним особам за рахунок коштів Фонду не здійснюється.
28. Так, згідно з положеннями статей 37, 38 Закону №4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів шляхом здійснення перевірки вчинених (укладених) банком правочинів протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою статті 38 цього Закону.
29.  У справі, що розглядається, судами попередніх інстанцій встановлено, що наказом Уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації в            ПАТ "Банк Михайлівський" від 01.06.2016 № 42/2 затверджено результати проведеної перевірки правочинів на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними, викладені в Акті №2 Комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, за яким встановлено нікчемність правочинів (транзакції) з виконання 19.05.2016 платіжних документів ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" по перерахуванню коштів на рахунки 12160 фізичних осіб в сумі 1 298 015 973, 74 грн, у відповідності до положень пунктів 7-9 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI.
Згідно із витягом з Додатку 2 до Акта № 2 від 01.06.2016 комісії по перевірці правочинів (у тому числі договорів) на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними, до переліку фізичних осіб, на рахунки яких 19.05.2016 здійснено перерахування коштів з поточного рахунку ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" включено позивача.
30. При цьому суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення у цій справі, виходили, зокрема із того, що здійснення транзакцій під час дії постанови НБУ від 22.12.2015 №917/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" до категорії проблемних та запровадження особливого режиму контролю за діяльністю банку" не є достатньою підставою для визнання цих транзакцій нікчемними.
31. З даного приводу Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у постанові від 21.12.2019 у справі №823/1674/18 зазначив наступне.
Як було зазначено вище, у частині третій статті 38 Закону № 4452-IV, якою врегульовано заходи щодо забезпечення збереження активів банку, запобігання втрати майна та збитків банку, визначено підстави, з яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
32.  Відповідно до частини другої  статті 215 Цивільного кодексу України  (далі -                 ЦК України), недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.
33.  За правилами частини першої  статті 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
34.  Частина третя  статті 38 Закону № 4452-VI  містить перелік підстав, за наявності яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними.
35.  При цьому,  Законом України від 16.07.2015 № 629-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку»  (далі - Закон № 629-VIII), який набрав чинності 12.08.2015 частину третю статті 38 Закону № 4452-IV доповнено пунктом 9 згідно із яким правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними у разі здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.
36.  Разом з цим, з метою забезпечення захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банків, вирішення питання щодо відшкодування їм коштів, а також для та запобігання таким зловживанням у майбутньому 15.11.2016 за №1736-VІІІ прийнято  Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо відшкодування фізичним особам через систему гарантування вкладів фізичних осіб шкоди, завданої зловживанням у сфері банківських та інших  фінансових послуг»  (далі - Закон № 1736-VІІІ), яким також внесені зміни до  Закону № 4452-VI.
37.  З пояснювальної записки до проекту Закону № 1736-VІІІ видно, що необхідність прийняття вказаного законопроекту виникла у зв`язку з набуттям розповсюдження схемою, за якою у приміщеннях банку фізичним особам пропонується укладати не договори банківського вкладу з банком, а договори позики з небанківськими фінансовими установами через повіреного, яким виступає банк. При цьому, з метою введення в оману споживачів щодо дійсного предмета договору банк відкриває кожному клієнту банківський рахунок, з якого в подальшому кошти перераховуються на рахунки небанківських фінансових установ.
38.  Як зазначено у пояснювальній записці, за даними Фонду, із використанням саме такої схеми було ошукано за посередництвом лише ПАТ «Банк «Михайлівський» 14 тисяч фізичних осіб на загальну суму, що перевищує 1,5 млрд гривень.
39.  Крім того, зловживаючи низьким рівнем правової та фінансової культури фізичних осіб, особливо людей пенсійного віку (понад 45 відсотків фізичних осіб, постраждалих від схеми, реалізованої, зокрема, за участю ПАТ "Банк Михайлівський", є старшими 55 років), банком не надавалася таким особам чітка та однозначна інформація про те, що на кошти, залучені як позика до небанківської фінансової установи, не поширюються гарантії щодо їх відшкодування.
40.  З метою захисту прав фізичних осіб, які були ошукані за посередництвом банку, в тому числі і клієнтів ПАТ "Банк Михайлівський", та унеможливлення мультиплікації таких схем у майбутньому виникла необхідність внести зміни до законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", "Про банки і банківську діяльність" та "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" для врегулювання питань:
поширення на зазначених осіб гарантій відшкодування коштів, передбачених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";
посилення відповідальності небанківських фінансових установ (у тому числі пов`язаних із банками), якими у зазначений вище спосіб були залучені, як позика, кошти від фізичних осіб;
встановлення заборони фінансовим установам залучати кошти фізичних осіб (крім учасників такої установи) із зобов`язанням щодо їх повернення, у тому числі шляхом отримання позики, у разі якщо це прямо не передбачено законом про діяльність відповідної фінансової установи;
встановлення обов`язку банка при виконанні функцій повіреного, агента, іншого представника або посередника із залучення коштів від фізичних осіб попередньо ознайомлювати у письмовій формі таких фізичних осіб про непоширення на їх кошти, залучені на користь третіх осіб, гарантій, встановлених Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".
41.  19.11.2016 набрали чинності положення пункту 15 Прикінцевих положень Закону  № 4452-VІ, внесені  Законом №1736-VІІІ, яким передбачено, що до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності  Законом № 1736-VІІІ  віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим  законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
42.  Фонд гарантування вкладів фізичних осіб зобов`язано ретельно вивчити документи щодо кожної фізичної особи, яку прирівняно до вкладника і кошти якої прирівняні до вкладу цим пунктом, і не пізніше 20 робочих днів з дня набрання чинності  Законом № 1736-VІІІ розпочати за рахунок коштів Фонду у межах суми відшкодування, визначеної частиною першою статті 26  цього Закону, виплату відшкодування коштів фізичним особам, які набули право на таке відшкодування у зв`язку з їх прирівнянням до вкладників.
43.  Тобто, з метою поширення гарантій  Закону №4452-VI  до вкладу були прирівняні кошти фізичних осіб за чітко визначеними ознаками, які при цьому не є вкладом згідно із чинним законодавством, а саме: до вкладу прирівнюються кошти, які залучені від фізичної особи як позика або вклад до небанківської фінансової установи через банк, що виступив повіреним за відповідним договором і на день набрання чинності  Законом № 1736-VІІІ  віднесений до категорії неплатоспроможних, якщо при цьому банком не було поінформовано фізичну особу під розпис про непоширення на такі кошти гарантій, передбачених цим  законом, а фізична особа, яка розмістила, надала такі кошти, прирівнюється до вкладника.
44.  У справі, яка розглядається, судами встановлено, що правочин по наданню позивачем позики ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та операції по перерахуванню коштів позичальнику та повернення коштів з рахунку вказаного товариства на рахунок позивача були вчинені після віднесення ПАТ "Банк Михайлівський" до категорії проблемних.
45. Поряд з цим, під час розгляду справ судами різних юрисдикцій, у рішеннях, які набрали законної сили та, зокрема, у справі №826/20089/16, суди встановили, що 11.11.2014 між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та ПАТ "Банк Михайлівський" було укладено Договір доручення №1, згідно з умовами якого ПАТ "Банк Михайлівський", в якості повіреного, мав здійснювати пошук, залучення та надання фізичним особам (далі - клієнти) консультацій про умови та можливість передачі останніми у позику грошових коштів на користь ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр", як Довірителя, на умовах строковості та платності.
46. У відповідності до предмету Договору доручення ПАТ "Банк Михайлівський" мав укладати договори, що передбачають отримання/залучення ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр"    грошових коштів у позику від фізичних осіб, за формою, передбаченою відповідним додатком до даного Договору доручення.
47. На виконання вищезазначеного Договору доручення ПАТ "Банк Михайлівський"    від імені ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" укладались з фізичними особами (Клієнтами) договори позики за встановленою формою, та залучались кошти на рахунок ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" (далі - Договір позики).
48. Зміст вказаних фактичних обставин свідчить про те, що у межах спірних правовідносин ПАТ "Банк Михайлівський" виступав повіреним, хоча про це й не було зазначено у договорах від 15.02.2016 №980-021-000189555 та від 28.04.2016             №980-021-000229878, укладеними між ТОВ "Інвестиційно-розрахунковий центр" та позивачем.
49. Матеріали справи не містять відомостей про те, що позивач був повідомлений банком під підпис про непоширення гарантій банку на кошти у сумі 12  000,00 грн, які станом на 19.05.2016, повернуті на рахунок позивача за вищевказаними договорами з небанківською фінансовою установою. 
50. Отже, у справі, яка розглядається, кошти позивача відповідають чітко визначеним критеріям, визначеним змінами, внесеними до  Закону № 4452-VI  Законом № 1736-VІІІ, а тому вони прирівнюються до вкладу, а позивач, відповідно - до вкладника.
51.  З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується із висновком судів попередніх інстанцій в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невключення інформації щодо рахунку ОСОБА_1 до переліку рахунків, за якими вкладник має право на відшкодування коштів за вкладом у ПАТ«Банк Михайлівський» за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та зобов`язання відповідача подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зміни та доповнення до переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, стосовно рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 , відкритого у                  ПАТ «Банк Михайлівський», у межах гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами.
52.  Доводи касаційної скарги про неправильне застосування судами попередніх інстанцій пунктів 2, 7- 9 частини третьої статті 38 Закону №4452-IV колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені положення Закону №4452-IV до спірних відносин за участю ПАТ «Банк Михайлівський» не застосовуються, з огляду на те, що ці відносини врегульовано спеціальним  Законом № 1736-VIII.
53.  Щодо позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення відповідача, оформленого наказом від 01.06.2016 №42/2 про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , колегія суддів враховує правовий висновок, сформований Великою Палатою Верховного Суду, зокрема у постанові від 04.07.2018 № 819/353/16 у подібних правовідносинах щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії щодо можливості розгляду в судовому порядку позовних вимог про визнання відповідачем нікчемним укладеного з позивачем договору. 
54. Так, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що встановлена правова природа наказу Уповноваженої особи Фонду про визнання правочинів нікчемними унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу в частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між банком та позивачем, нікчемним, не можуть бути розглянуті в судовому порядку.
55. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
56. Відповідно до статті 354 КАС України суд касаційної інстанції скасовує судові рішення в касаційному порядку повністю або частково і залишає позовну заяву без розгляду або закриває провадження у справі у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
57. Враховуючи викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають скасуванню із закриттям провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ "Банк Михайлівський", оформленого наказом від 01.06.2016 № 42/2, про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених на рахунок, що належить позивачу.
В іншій частині рішення судів першої та апеляційної інстанції у справі №823/1668/17 слід залишити без змін. 
Керуючись ст.ст. 343, 349, 354, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства "Банк Михайлівський" задовольнити частково.
Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі №823/1668/17 скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення відповідача оформленого наказом від 01.06.2016 №42/2 про визнання нікчемними правочинів щодо переказу коштів (транзакції), здійснених на рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 та закрити в цій частині провадження у справі.
В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 17.11.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 18.01.2018 у справі №823/1668/17 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................
А.І. Рибачук
С.Г. Стеценко
Л.В. Тацій,
Судді Верховного Суду