ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6562/19 Справа № 176/185/19 	  	Головуючий у першій інстанції: Гусейнов К. А. Суддя-доповідач: Красвітна  Т. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2019 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого -                        Красвітної Т.П., 
суддів:                                Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,
при секретарі                        Сіленко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" на заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 

ВСТАНОВИЛА:

18 січня 2019 року АТ КБ "ПриватБанк" звернулось до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 15.03.2016 року між сторонами укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та Правил надання продукту кредитних карт, згідно з умовами якої відповідач отримав кредит у розмірі 23386,15 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості. Проте, взяті на себе зобов`язання щодо погашення суми отриманого кредиту та відсотків за користування кредитними коштами відповідачем не виконано, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 07.10.2018 року становить 60729,95 грн. та складається із заборгованості за кредитом в сумі 22958,23 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 10579,97 грн., заборгованості за пенею та комісією в сумі 25844,28 грн., штрафу (відповідно до п. 2.2 Генеральної угоди) в сумі 1347,47 грн. Тому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість в загальному розмірі 60729,95 грн. та судові витрати в розмірі 1921,00 грн. 
Заочним рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором від 15.03.2016 року в сумі 48802,51 грн., з яких 22958,23 гривень - заборгованість за тілом кредиту, 25844,28 гривень заборгованість за пенею та комісією; стягнуто з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1762,00 гривень.; в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення в частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитом та ухвалення у скасованій частині нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі. В іншій частині рішення місцевого суду не оскарджується апелянтом.
Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_1 , які долучені до матеріалів справи.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого суду в оскаржуваній частині з ухваленням у скасованій частині нового судового рішення, виходячи з наступного. 
Встановлено, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заяви ОСОБА_1 від 20.07.2011 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої відповідач виявляє бажання оформити на свої ім`я платіжну карту (а.с. 8). 
Зазначена вище анкета-заявка не містить відомостей про розмір наданих кредитних коштів (кредитного ліміту), строк дії кредитного договору. Відсутня також інформація про розмір процентів за користування кредитним коштами, комісії, неустойки. 
З Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в ПриватБанку вбачається, що заявником не було визначено вид замовлених банківських послуг. В графі «Ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, виявляю бажання оформити на своє ім`я: платіжна карта кредитка «Універсальна», пенсійна карта, зарплатна карта, карта GOLD, зберкнижка (депозит)» - немає жодних відміток (а.с. 8 зворот). 
Долучені до позовної заяви Умови та Правила надання банківських послуг, затверджені наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - відповідачем не підписані (а.с. 10-33). 
Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.
Разом з тим, позивачем надано копію генеральної угоди, укладеної 15 березня 2016 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (перейменовано на АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 , про реструктуризацію заборгованості з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобов`язань по кредитному договору №SAMAB00000001071499 від 02.03.2013 року. 
Пунктом 1.1.1 генеральної угоди від 15 березня 2016 року, сторони погодили зменшити розмір заборгованості, яка утворилась в період з дати надання кредиту, а саме: відсотки на 582,15 грн., комісію на 60,26 грн., пеню на 0,0 грн., штраф на 705,06 грн. (а.с. 9). 
Згідно п. 1.1.3 зазначеної вище генеральної угоди від 15 березня 2016 року, дата остаточного погашення заборгованості за договором 31.03.2019 року. 
Відповідно до п. 2.1 генеральної угоди від 15 березня 2016 року банк надає позичальнику терміновий кредит в сумі 23386,15 грн. на строк 36 місяців з 15.03.2016 року по 31.03.2019 року, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну карту на споживчі цілі в сумі 23386,15 грн., в обмін на зобов`язання позичальника повернути кредит, сплатити відсотки в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту в зазначені в Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості проводиться в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 848,45 грн. для погашення заборгованості по кредиту, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотках, а також інших витрат у відповідності до Умов та Правил. Дата останнього погашення заборгованості повинна бути не пізніше 31.03.2019 року. 
За пунктом 2.2. генеральної угоди від 15 березня 2016 року при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в цій Генеральній угоді, Умовах та правилах більш ніж на 31 день, по зобов`язанням, строк яких не настав, сторони погодили, що строк повернення кредиту рахується 32-ий день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1347,47 гривень. 
Пунктом 2.3 генеральної угоди від 15 березня 2016 року встановлено, що для надання послуг, банк видає позичальнику платіжну карту згідно п. 2.1 генеральної угоди. 
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань з повернення кредитних коштів за кредитним договором від 15.03.2016 року, станом на 07.10.2018 року утворилась, зокрема, заборгованість за кредитом в сумі 22958,23 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в сумі 10579,97 грн., що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 7). 
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог діючого законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Частинами 1, 3 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник повернути кредит та сплатити відсотки. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. 
Разом з тим, згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. 
       Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам у їх сукупності; встановивши факт укладення між сторонами кредитного договору (генеральної угоди) від 15.03.2016 року, укладеної між ПАТ КБ "ПриватБанк" (перейменовано на АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_1 про реструктуризацію заборгованості по кредитному договору; приймаючи до уваги погодження Розділом 2 усіх істотних умов договору, в тому числі, суму кредиту - 23386,15 грн., строк 36 місяців з 15.03.2016 року по 31.03.2019 року; сплату відсотків в розмірі 1,5% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, - колегія приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками в розмірі 10579 (десять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 97 коп., які нараховані в межах строку дії кредитного договору в період з 15.03.2016 року по 07.10.2018 року. 
Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про неналежність складеного позивачем розрахунку заборгованості в частині нарахування відсотків за користування кредитом, адже, як вбачається з вказаного розрахунку, процентна ставка при нарахуванні відсотків в розмірі 18% річних відповідає погодженому сторонами у генеральній угоді розміру сплати відсотків на рівні 1,5 в місяць на суму залишку заборгованості. 
На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, не надав належної оцінки представленим у справі доказам, а тому заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року необхідно скасувати в оскаржуваній частині - в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками, з ухваленням у цій частині нового судового рішення. 
Колегія звертає увагу, що, згідно змісту апеляційної скарги, заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року в частині задоволених позовних вимог про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 22958,23 гривень, заборгованості за пенею та комісією в розмірі 25844,28 гривень; та в частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення штрафу в сумі 1347,47 грн., - не оскаржується, тому апеляційний суд переглядає дану справу в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України. 
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням наведеного, приймаючи до уваги положення ч. 1 ст. 367 ЦПК України, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині залишених без задоволення позовних вимог про стягнення відсотків з ухваленням у цій частині нового судового рішення про задоволення даної позовної вимоги. 
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити. 
Заочне рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відсотками - скасувати та у скасованій частині ухвалити нове судове рішення. 
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" (код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість по кредитному договору від 15.03.2016 року за відсотками в розмірі 10579 (десять тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 97 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду. 

Головуючий

Судді