ПОСТАНОВА
Іменем України

20 лютого 2020 року 

м. Київ
справа №182/6635/16-а (2-а/0182/118/2017)
адміністративне провадження №К/9901/44080/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Єзерова А.А., Стародуба О.П., 

розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2017 (колегія у складі суддів Чумака С.Ю., Гімона М.М., Юрко І.В.)
у справі № 182/6635/16-а (2-а/0182/118/2017)
за позовом ОСОБА_1 
до Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

I. РУХ СПРАВИ

1.          У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Нікопольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог, просив:
- визнати дії комісії при ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах щодо відмови ОСОБА_1 , призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» - протиправними;
- скасувати рішення, про результати розгляду заяви комісії при ГУПФУ в Дніпропетровській області від 28.04.2016  № 16 про відмову ОСОБА_1 , у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дня звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши у пільговий трудовий стаж за період з 19.02.1987 по 15.03.2000 трактористом-машиністом колгоспу ім.   Шевченка Нікопольського району Дніпропетровської області - 13 років 25 днів до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. 
2.          Постановою Нікопольського районного суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 позов задоволено повністю. 
3.          Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 скасовано рішення суду першої інстанції, у задоволенні позову відмовлено.
4.          У касаційній скарзі ОСОБА_1 із посиланням на порушення судом апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення,  а рішення суду першої інстанції залишити в силі.

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

5.          Судами попередніх інстанцій встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 .
6.          Позивач із 19.02.1987 був прийнятий на посаду механізатора в колгосп ім. Шевченко Нікопольського району Дніпропетровської області, де пропрацював до 15.03.2000. 16.03.2000 позивач був прийнятий на посаду тракториста в бригаду № 2 ДП «Ера», де й пропрацював до 13.02.2002. 
7.          28.09.2004 позивач був прийнятий в ДПАІ «Перемога» на посаду механізатора в механізований загін № 4, де пропрацював трактористом до 13.04.2010 (тобто 5 років 5 місяців і 16 днів), після чого звільнився. 
8.          21.07.2010 позивач знову був прийнятий в агрофірму «Перемога» на посаду тракториста в мехзагін № 4 і пропрацював на цій посаді до 02.11.2012, після чого звільнився (тобто, пропрацював 2 роки 3 місяці 12 днів). 
9.          24.04.2013 позивач знову був прийнятий в агрофірму «Перемога» на посаду тракториста в мехзагін № 4, де пропрацював до 20.11.2013, після чого звільнився (тобто, пропрацював 7 місяців). 
10.          10.04.2014 позивач знову був прийнятий в агрофірму «Перемога» в мехзагін трактористом, звільнившись 02.12.2014  (тобто, пропрацював 8 місяців). 
11.          08.07.2016 позивач був прийнятий в ДП АФ «Перемога» трактористом в мехзагін № 4 і працює там.
12.          У квітні 2016 року звернувся до відповідача щодо призначення пільгової пенсії на підставі ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».
13.          14.05.2016 Комісія Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років, відмовила йому в призначенні пільгової пенсії, посилаючись на те, що, відповідно до п. «в» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію на пільгових умовах мають трактористи - машиністи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах та інших підприємствах сільського господарства, чоловіки після досягнення 55 років і за загального стажу роботи не менше 25 років і 6 місяців (на дату звернення), з них не менше 20 років на зазначеній роботі. Комісією підтверджено пільговий стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста з 01.01.1989 по 31.12.1990 та з 01.01.1998 по 31.12.1998. Загальний стаж роботи складає 32 роки 4 місяці 20 днів, з них пільговий стаж на посаді тракториста-машиніста 12 років 4 місяці 3 дні.
14.          17.06.2016 листом № 8051/05/10 відповідач відмовив позивачу у призначення вказаної пенсії у зв`язку з відсутністю достатнього пільгового стажу.
15.          Вважаючи дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

16.          Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», оскільки він досяг 55 річного віку, має загальний стаж роботи не менше 25 років і 6 місяців, з яких понад 20 років трактористом-машиністом, безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Судом також встановлено, що позивач весь час працював саме трактористом, а не механізатором, як зазначено у його трудовій книжці. Даний факт підтверджено свідками. 
17.          Відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції встановив, що трудова книжка позивача та подані ним документи не підтверджують наявність у нього достатнього пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Управлінням правомірно відмовило у призначенні йому пенсії на пільгових умовах відповідно до пункту «в» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

18.          Позивач у касаційній скарзі наголошує, що пропрацював на посаді тракториста у колгоспі ім. Шевченка 13 років 25 днів і був повністю зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, незважаючи на те, що його посада у трудовій книжці записана механізатор.
Зазначає, що роботу на посаді тракториста підтверджують і свідки та грамоти, видані йому під час роботи. Також вказує, що на той час у колгоспах були механізовані загони. У трудових книжках записували не тракторист, а механізатор, що було вищою кваліфікацією за тракториста, оскільки механізатор міг працювати не тільки трактористом, але й комбайнером. Вважає, що відмова у призначенні пенсії на пільгових умовах як трактористу-машиністу не може ґрунтуватися на тому, що в трудовій книжці допущено запис не тракториста, а механізатора.
19.          Заперечень (відзиву) від відповідача на касаційну скаргу не надходило.

V. ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20.          Верховний Суд перевірив доводи касаційної скарги, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального та дійшов таких висновків.
21.          Відповідно п. «в» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 26 років (при зверненні в період з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року), з них не менше 20 років на зазначеній роботі.
22.          За приписами ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
23.          У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
24.          Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
25.          У зв`язку з тим, що колгосп ім. Шевченка Нікопольського району, який в подальшому реорганізований у ТОВ «Шевченківське», було ліквідовано без визначення правонаступника за рішенням суду, надання уточнюючої довідки відносно позивача не видається за можливе.
26.          Колегія суддів не погоджується із висновком суду апеляційної інстанції щодо неможливості зарахування спірного періоду з 19.02.1987 по 15.03.2000 до пільгового стажу позивача у зв`язку із тим, що у трудовій книжці позивача вказана посада механізатор з наступних підстав.
27.          Верховний Суд розглядав схожу справу (постанова Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 681/813/17) і дійшов висновку, що термін «механізатор» є загальновживаним й більш широким родовим поняттям професії тракториста, зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.
Єдине найменування професії механізаторів сільського господарства «тракторист-машиніст» було запроваджено в 1961 році і охоплює такі професії: бульдозеристи, бульдозеристи-скреперисти, грейдеристи, комбайнери, машиністи дощувальних машин, машиністи льоноконоплезбиральних машин, машиністи скреперів, скреперисти, машиністи чаєзбиральних машин, машиністи екскаваторів, механіки-водії бавовнозбиральних машин, механіки-водії самохідних широкозахватних сінокосарок, механіки-комбайнери, трактористи, трактористи-бульдозеристи.
Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому разі, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, проводиться відповідно до класифікатора галузей народного господарства.
Відповідно до «Загальносоюзного класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів 186016», затвердженого постановою Державного комітету СРСР по стандартах від 27.08.1986  №016, введеного в дію з 01.01.1987 року та класифікатора професій ДК 003:2010 на зміну ДК 003:2005, затвердженого та введеного в дію наказом Держспоживстандарту України від 28.07.2010 №327, чинного на теперішній час, професії «механізатор» відсутня, а міститься професійна назва роботи тракторист - машиніст сільськогосподарського виробництва.
28.          Суд не бачить підстав для відступу від зазначеного правового висновку.
29.          Судом першої інстанції встановлено на підставі показів свідків, що позивач у спірний період виконував роботу тракториста. Позивач позбавлений можливості надати уточнюючу довідку для підтвердження спеціального трудового стажу у зв`язку із ліквідацією підприємства. З огляду на це, колегія суддів вважає, що спірний період має бути зараховано до стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.
30.          Відповідно до ч.1 ст. 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
31.          За таких обставин, Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
32.          Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2017 року № 821 Нікопольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області припинило свою діяльність шляхом приєднання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, яке стало правонаступником всіх прав та обов`язків Нікопольського  об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області.
33.          За подання касаційної скарги позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. (а.с. -106), який відповідно до ст. 139 КАС України необхідно покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Керуючись ст. 341, 345, 352, 356 КАС України, Суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 у справі № 182/6635/16-а (2-а/0182/118/2017) скасувати.
Постанову Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30.01.2017 залишити в силі.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                          В.М. Кравчук

Суддя                                                                                                              А.А. Єзеров

Суддя                                                                                                              О.П. Стародуб