У Х В А Л А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
27 січня 2020 року                                                                              
м. Київ
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного кримінального суду:
 
головуюча                               ОСОБА_1 ,
судді:                                          ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року,
 
в с т а н о в и в:
 
Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року заяву ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 07 вересня 2018 року про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року повернуто заявникам та роз`яснено їм право на  повторне звернення до суду з відповідною заявою в порядку, передбаченому ст.ст.459-463 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК України).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року залишено без задоволення, а вказану ухвалу суду першої інстанції - без змін.
У касаційній скарзі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виклали вимогу про скасування вказаних судових рішень та призначення нового розгляду в суді першої інстанції з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень статей 94, 136, 318, 461, 466 КПК України.
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, суд касаційної інстанції дійшов такого висновку.
Ухвалою суду першої інстанції заява ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 02 жовтня 2013 року повернута заявникам, оскільки ними не виконані вимоги п.1 ч.3 ст.429 КПК України.
Апеляційний суд залишив вказане судове рішення без змін.
Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Оскільки вказані судові рішення не перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, то вони не можуть бути предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Наведене відповідає висновку Верховного Суду, викладеному в ухвалах від              14 травня 2018 року (провадження №51-6015 ск18) та 05 липня 2018 року (провадження №51-4642км18).
Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не позбавленні процесуального права на повторне звернення до суду першої інстанції з відповідною заявою в порядку, передбаченому ст. ст.459-463 КПК України.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слід відмовити.
Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
 
п о с т а н о в и в:
 
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 19 липня 2019 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 31 жовтня 2019 року .
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                            ОСОБА_3