Справа № 461/5209/19                                        Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р. 
Провадження № 22-ц/811/3654/19                                Доповідач в 2-й інстанції: Левик Я. А. 
Категорія:31

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

24 лютого 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
Судді-доповідача: Левика Я.А.,
суддів: Струс Л.Б., Шандри М.М.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Львовіцивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова в складі судді Волоско І.Р. від 07 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, -

       в с т а н о в и л а : 

       ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування визнано неподаною та повернуто позивачу.
       Вказану ухвалу оскаржив ОСОБА_1 .
       В апеляційній скарзі просить ухвалу скасувати, а справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування направити до Галицького районного суду м. Львова для продовження розгляду. Звертає увагу, що крайнім терміном для усунення недоліків було 27 вересня 2019 року. Саме в цей день позивачем усунено недоліки вказані судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, зокрема шляхом оформлення позовної заяви, яка відповідає за формою та змістом положенням ст. 175 ЦПК України, і повністю усунуто усі недоліки вказані судом в ухвалі від 17 липня 2019 року. Зазначає, що позивачем також сплачено судовий збір у належному розмірі, а також додано копії позовної заяви у необхідній кількості примірників. Вказує, що згадані документи здані на пошту 27 вересня 2019 року, тобто своєчасно, та отримані судом 01 жовтня 2019 року. Однак, замість цього щоб вирішити питання про відповідність поданої позивачем на виконання вимог ухвали суду від 17 липня 2019 року позовної заяви, суддя визнає первинну позовну заяву неподаною, а суд отримавши документи на усунення недоліків реєструє цю позовну заяву, як новоподану, здійснює її автоматизований розподіл, присвоює єдиний унікальний номер 461/7447/19, за результатами якого головуючим у цій справі визначено суддю Зубачик Н.Б. Вважає, що внаслідок таких некваліфікованих дій судді та працівників апарату суду, в провадженні суду появилося дві аналогічні справи, та винесено передчасну та необґрунтовану ухвалу від 07 жовтня 2019 року, яка підлягає скасуванню.
Відповідно до ст. 368, ч.2 ст. 369 ЦПК України, розгляд справи проводився без повідомлення учасників справи.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.
Із змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції, посилаючись, зокрема, на ч.3 ст. 185 ЦПК України, та визнаючи неподаною і повертаючи позовну заяву, виходив з того, що ухвалою суду від 17 липня 2019 року позов залишено без руху. Позивачу було рекомендовано виправити зазначені недоліки позовної заяви. Для усунення цих недоліків судом був установлений строк протягом десяти  днів з дня отримання ухвали. Згідно відмітки про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копію ухвали суду від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 отримав 18 вересня 2019 року. Тобто, крайнім терміном для усунення недоліків було 27 вересня 2019 року. Виявлені недоліки позивачем не усунуто, зокрема ОСОБА_1 , в порушення вимог ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону; також позивачем не подано копії позовної заяви та додатків до неї для відповідачів. Враховуючи вищевикладене, ухвала від 17 липня 2019 року не виконана в повному обсязі, а тому суд вважав, що позовну заяву слід визнати неподаною та повернути позивачу.
Колегія суддів вважає, що такі висновки суду обставинам, що мають значення та вимогам закону не відповідають, обставини, які суд визнав встановленими – не доведені.
11.07.2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просив визнати недійсним договір дарування віл 24 травня 2017 року укладений ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дякович М.М. за реєстровим №276. 
Відповідно до ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у якому судом касаційної інстанції розтлумачено схожі правовідносини, – «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв`язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину. Якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення. Якщо порушення правил статей 119, 120 ЦПК виявлені при розгляді справи, вони усуваються в ході судового розгляду або настають наслідки, передбачені пунктом 8 частини першої статті 207 ЦПК. Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред`явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику. У разі пред`явлення позовної заяви особами, які діють на захист прав, свобод та інтересів іншої особи (частина перша статті 45 ЦПК), у заяві повинні бути зазначені підстави для такого звернення, а їх не зазначення тягне наслідки, передбачені частинами першою і другою статті 121 ЦПК».
Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Галицького районного суду від 17 липня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування, залишено без руху, оскільки в процесі дослідження позовної заяви було встановлено, що позивачем не сплачено судовий збір, який слід сплатити в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб (ч.1 ст.177 ЦПК України). Всупереч вимогам вказаної вище норми, позивачем не подано копії позовної заяви та додатків до неї для відповідачів.
Для усунення цих недоліків судом був установлений строк протягом десяти  днів з дня отримання ухвали.
Згідно відмітки про отримання на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копію ухвали суду від 17 липня 2019 року ОСОБА_1 отримав 18 вересня 2019 року. Тобто, крайнім терміном для усунення недоліків було 27 вересня 2019 року.
Апелянт вказує на те, що недоліки позовної заяви ним виконано у передбачений в ухвалі про залишення позову без руху термін, однак суд отримавши документи на усунення недоліків реєструє цю позовну заяву, як новоподану, здійснює її автоматизований розподіл, присвоює єдиний унікальний номер 461/7447/19
З матеріалів справи №461/7447/19 вбачається, що дійсно 02.10.2019 року Галицьким судом зареєстровано позовну заяву  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування з додатками, яка була здана на пошту 27.09.2019 року та отримана судом 01.10.2019 року. Крім цього, до позовної заяви додано квитанцію про сплату судового збору від 27.09.2019 року.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.10.2019 року, вказаній справі присвоєно №461/7447/19 та передано таку для розгляду судді Зубачик Н.Б.
Тому, слід вважати, що позовна заява разом з квитанцією про сплату судового збору від 27.09.2019 року у справі №461/7447/19, була подана ОСОБА_1 до Галицького районного суду м.Львова на виконання вимог ухвали Галицького районного суду м.Львова від 17 липня 2019 року про залишення позовної заяви без руху у вказаній справі, однак, така з вини суду була передана на реєстрацію та не долучена до матеріалів даної справи.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 фактично було виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху у встановлений в ухвалі строк та 27.09.2019 року здано на пошту позовну заяву та квитанцію про сплату судового збору, судом першої інстанції безпідставно 07 жовтня 2019 року повернуто позовну заяву позивачу, не перевіривши усунення позивачем недоліків позовної заяви.
Враховуючи вказане, у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви з підстав не виконання вимог ухвали про залишення без руху, а тому оскаржувану ухвалу, як таку, що постановлена без дотримання вимог закону та всупереч обставинам, що мають значення слід скасувати з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі, що повинно бути здійснено з чітким дотриманням, зокрема, і згаданих вище вимог процесуального закону.
Відповідно до вказаного слід задовольнити апеляційну скаргу.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.1-4, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, - 

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_5 – задовольнити.
       Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 07 жовтня 2019 року– скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови безпосередньо до суду Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 24.02.2020р. 

Головуючий:                                                                        Я.А. Левик
Судді :                                                        Л.Б. Струс
                                                                       М.М. Шандра