Ухвала
 
27 лютого 2020 року                                                                                 
м. Київ
 
справа № 477/813/18
провадження № 51- 1041 ск 20
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
 головуючого судді                        ОСОБА_1 ,
 суддів:                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, 
встановив:
вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 310 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, з покладенням на нього певних  обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року звільнення ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням скасовано, засудженого направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання, призначеного вказаним вироком.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 19 грудня 2019 року засудженому ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року, апеляційну скаргу - повернуто.
За змістом касаційної скарги засуджений, не погоджуючись із постановленим судом апеляційної інстанції рішенням, звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції. 
Перевіривши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого слід відмовити, з огляду на таке.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали суду першої інстанції протягом семи днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як убачається із долученої до касаційної скарги ухвали Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року,розгляд подання про скасування звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням і направлення його до місць позбавлення волі для відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, призначеного вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 12 грудня 2017 року, відбувся за участю засудженого. 
Таким чином, відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України строк на апеляційне оскарження Жовтневого районного суду Миколаївської області обчислюється з дня оголошення вказаної ухвали, тобто з 26 жовтня 2018 року. 
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається особі, що її подала, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Засуджений ОСОБА_4 , не погоджуючись з ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області від 26 жовтня 2018 року, звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження зазначеного судового рішення лише 02 грудня 2019 року, тобто після спливу строку на апеляційне оскарження.
Суд апеляційної інстанції, не знайшовши  підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 26 жовтня 2018 року через відсутність поважних причин, відмовив засудженому у поновленні такого строку та повернув його апеляційну скаргу. 
Суд уважає зазначене рішення суду апеляційної інстанції від 19 грудня
2019 року таким, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваного рішення, судом апеляційної інстанції враховано те, що ОСОБА_4 ухвалу суду першої інстанції отримав хоч і не в день її оголошення, а 30 жовтня 2018 року, однак вперше з апеляційною скаргою звернувся лише 29 серпня 2019 року, майже через 10 місяців після її постановлення.
На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Враховуючи викладене, Суд не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 слід відмовити. 
Керуючись  п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд
ухвалив:
Відмовити засудженому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 19 грудня
2019 року стосовно нього, касаційну скаргу – повернути. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1                                      ОСОБА_2                                       ОСОБА_3