ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 2-4556/2006 
Провадження № 22-ц/818/69/20
12 лютого 2020 року        
м.Харків
Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого – Овсяннікової А.І.
суддів             - Коваленко І.П., Сащенко І.С.
за участю секретаря – Чабан А.В.
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 
відповідач Харківська міська рада
третя особа виконавчий комітет Орджонікідзевської районної Ради м. Харкова
апелянт Приватне акціонерне товариство «Харківський тракторний завод»
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Харкові апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03 листопада 2006 року у складі судді Матвієвської Г.В. по справі № 2-4556/2006 за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Виконавчий комітет Орджонікідзевської районної Ради м. Харкова про визнання права власності,-
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2006 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Харківської міської ради, третя особа виконавчий комітет Орджонікідзевської районної ради м. Харкова про визнання права власності.
В обґрунтування позову зазначає, що у 2000 році він побудував нежитлові будови на земельній ділянці за адресою АДРЕСА_1 .
Дані будови відповідають санітарним, будівельним, технічним нормативам, чиїх-небудь прав та законних інтересів не обмежують, претензій із сторони громадян не було.
Побудувавши споруди зі своїх власних коштів та будівельних матеріалів , він набув право власності на них. 
Просить визнати право власності на самовільно збудовані нежитлові будівлі літ. А-1 та літ. Б-1 за адресою АДРЕСА_1 .
Відповідач Харківська міська рада та третя особа виконавчий комітет Орджонікідзевської районної ради м. Харкова в судове засідання не з`явились.
Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03 листопада 2006 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано за ОСОБА_1 право власності на самовільні побудови -нежитлові споруди літ. «А-1» загальною площею 233,5 кв.м. та літ. «Б-1» загальною площею 391,3 кв.м. по АДРЕСА_1 .
Рішення мотивовано тим, що самовільно збудована будівля придатна для подальшої експлуатація, не порушує права третіх осіб, а тому позов підлягає задоволенню.
В апеляційній скарзі ПрАТ «Харківський тракторний завод» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.
Будівлі, право власності на які визнані за позивачем, насправді споруджені силами та за кошти АТ «ХТЗ». Ці об`єкти знаходились на балансі підприємства та були складовою частиною цілісного майнового комплексу підприємства ще у 1994 році.
У 2003 році ХМБТІ оформило технічні паспорти на будівлі виробничої бази житлово-комунального відділу (ЖКВ) АТ «ХТЗ», проте не зареєструвало право власності на об`єкти нерухомості.
Об`єкти нерухомості, право власності на які визнано рішенням суду, розташовані на земельній ділянці, яка передана у постійне користування ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе» (правонаступником якого є АТ «ХТЗ» та насправді розташовані за іншою адресою: АДРЕСА_2 , а не АДРЕСА_1 .
ОСОБА_1 був обізнаний про те, хто є дійсним землекористувачем, однак умисно не залучив до участі в справі ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе».
Внаслідок задоволення позовних вимог ОСОБА_1 АТ «ХТЗ» позбавлено права власності на майно, що належить підприємству, а саме: бокс-майстерня (літ. «В-1» загальною площею 391,6 кв.м.) та адміністративно-господарський корпус (літ. «А-1» загальною площею 182,4 кв.м.), які розташовані за адресою: АДРЕСА_3 .
У відзиві на апеляційну скаргу Адміністрація Індустріального району Харківської міської ради зазначає, що рішення по даній справі ніяким чином не вплине на права та обов`язки адміністрації, оскільки у адміністрації відсутні повноваження у сфері земельних відносин, містобудування, обліку об`єктів нерухомості, інших питань, що вирішуватимуться при розгляді цієї справи. Повноваження передані відповідним виконавчим органам Харківської міської ради, зокрема: Департаменту містобудування та архітектури Харківської міської ради, Департаменту земельних відносин Харківської міської ради тощо.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Розгляд справи у 2006 році відбувався за участі органу місцевого самоврядування, який в силу наявних повноважень володів відомостями щодо належності/відсутності будь- яких інших осіб, чиїх прав міг стосуватися предмет спору. Органом місцевого самоврядування не оскаржувалося відповідне судове рішення, проведена належна реєстрація права власності і протягом більше ніж 10 років він відкрито володіє своїм майном.
Перегляд судового рішення порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий судовий розгляд. Після отримання відомостей із господарського суду про наявність справи між ним та Харківською міською радою з приводу земельної ділянки, яка має відношення до АТ "ХТЗ", апелянт не звертався до господарського суду із заявою про залучення участі у справі, не вважав, що майбутнє судове рішення може вплинути на його права та обов`язки.
Технічні паспорти, які надані до апеляційної скарги, датовані 2003 роком і не є допустимими доказами. Адреса вул. 17 Партз`їзду, 10-б була присвоєна лише розпорядженням від 30 вересня 2004 року, за 9 місяців до присвоєння адреси виготовлено технічні паспорти із зазначенням адреси, якої на час їх виготовлення не існувало.
Технічні паспорти виготовлені та датовані травнем 2017 року і не містять жодних схематичних зображень, графічних матеріалів, конфігурації об`єктів нерухомості, містять зовсім іншу адресу, а тому апелянтом необґрунтовано пов`язано таку документацію із об`єктами його права власності.
Технічна документація на нерухомість не є документом, що підтверджує або надає право власності на об`єкти. 
Посилання АТ «ХТЗ», що майно належало підприємству з 1994 року, спростовуються оригіналом довідки КП ХМ БТІ від 08 вересня 2016 року за змістом якої йому за адресою: АДРЕСА_1 самовільно побудовані нежитлові будівлі літ. А-1 та Б-1. Крім того, йому з 2015 року за вказане нерухоме майно нараховують податок на майно, відмінне від земельної ділянки.
У відзиві на апеляційну скаргу Харківська міська рада просить рішення суду скасувати та задовольнити апеляційну скаргу.
У 2003 році Харківське міське бюро технічної інвентаризації оформило технічні паспорти на будівлі виробничої бази житлово-комунального відділу АТ «ХТЗ», проте не зареєструвало право власності на об`єкти нерухомості.
Згідно з розпорядженнями голови Орджонікідзевської районної ради м. Харкова від 30 вересня 2004 № 326-а та від 26 січня 2005 року № 21-з Виробничій базі ЖКВ була присвоєна адреса - АДРЕСА_2 . Рішення про зміну раніше присвоєної адреси ( АДРЕСА_2 ) міською радою не приймалось.
Об`єкти нерухомості, право власності на які визнано рішенням суду, розташовані на земельній ділянці, яка передана у постійне користування ВАТ «Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе» (правонаступником якого є АТ «ХТЗ») згідно рішення виконкому Харківської міської ради народних депутатів від 09 лютого 2000 № 133. Право постійного користування посвідчене відповідним Державним актом від 24 лютого 2000 № 730.
Землю надано АТ «ХТЗ» у постійне користування для експлуатації виробничої бази ЖКВ. Підприємство спочатку збудувало майно (виробничі бази ЖКВ), а потім отримало у постійне користування земельну ділянку для експлуатації цих об`єктів.
ОСОБА_1  був обізнаний про те, хто є дійсним землекористувачем, однак умисно не залучив до участі в справі № 2-4556 2 АТ «ХТЗ».
Крім того, будь-яких достовірних доказів проведення будівництва спірних об`єктів саме позивачем матеріали справи не містять. 
Колегія суддів, вислухав суддю – доповідача, пояснення з`явившихся осіб, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. Незалучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
Разом із тим, судове рішення, оскаржуване незалученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або в рішенні міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб.
Звертаючись з апеляційною скаргою АТ «ХТЗ» зазначає, що спірні будівлі знаходяться на балансі підприємства та є складовою частиною цілісного майнового комплексу з 1994 року, а тому визнання права власності на спірне майно за ОСОБА_1 порушує їх права. 
В суді апеляційної інстанції представник апелянта пояснював, що умовою для визнання права власності на самочинно збудоване майно є надання права постійного користування земельною ділянкою. Однак, позивачем питання щодо права користування земельною ділянкою не вирішено і до цього часу. Обґрунтовуючи наявність підстав для скасування судового рішення посилався на обставини, що встановлені в ході розгляду справи №922/535/18 господарським судом за позовом Харківської міської ради  до ФОП ОСОБА_1 про стягнення з нього 277597,10 грн. безпідставно збережених коштів орендної плати за землю.
Як пояснив представник апелянта ОСОБА_1 заперечуючи проти позову щодо стягнення орендної плати за землю, не заперечував щодо належності спірної земельної ділянки АТ «ХТЗ» та вказував, що земельна ділянка йому не належить.
ОСОБА_1 категорично заперечує щодо вимог АТ «ХТЗ». Зазначає, що АДРЕСА_2 АДРЕСА_4 не є тотожною адресою. 
Між тим, з рішення Верховного Суду від 09 липня 2019 року вбачається, що на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради народних депутатів від 09 лютого 2000 року № 133 ВАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" видано Державний акт на право постійного користування землею, згідно якого ВАТ "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" надано у постійне користування земельну ділянку площею 0,9870 га для експлуатації виробничої бази ЖКВ. На цій земельній ділянці розташовані нежитлові будівлі літ. "А-1" загальною площею 233,5 м2 і літ. "Б-1" загальною площею 391,3 м2, які зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 03 листопада 2006 у справі № 2-4556/2006. Факт розміщення нежитлових будівель літ. "А-1" загальною площею 233,5 м2 і літ. "Б-1" загальною площею 391,3 м2 у межах земельної ділянки, яка перебуває в постійному користуванні ПАТ "Харківський тракторний завод" на підставі державного акта на право постійного користування землею від 24 лютого 2000 року № 730, підтверджується висновком експерта від 29 жовтня 2018 року ХНДІСЕ ім. засл. проф. М. С. Бокаріуса за результатами проведення судової земельно-економічної експертизи № 15247, призначеної судом у цій справі(справа № 922/535/18).
В суді апеляційної інстанції представник Харківської міської ради не змогла пояснити чим викликані розбіжності в адресі та зазначала, що виробничій базі ЖКВ була присвоєна адреса АДРЕСА_5 . 17 АДРЕСА_4 , 10-б та міською радою рішення про зміну раніше присвоєної адреси не приймалось. З чого виходили працівники ХМБТІ зазначаючи адресу АДРЕСА_1 – невідомо.
За ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Враховуючи, що нежитлові будівлі, право власності на які зареєстровано за ОСОБА_1 , розташовані у межах земельної ділянки, наданій АТ «ХТЗ», що позивачем не спростовано, то вважати, що оскаржуваним рішенням не зачіпаються інтереси апелянта –не можна.
За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового.
Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.1, 375, 381-384 ЦПК України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод» – задовольнити.
Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 03 листопада 2006 року – скасувати.
Ухвалити нове рішення. 
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа Виконавчий комітет Орджонікідзевської районної Ради м. Харкова про визнання права власності – відмовити. 
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Орджонікідзевським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 24 квітня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_6 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Харківський тракторний завод»( Ідентифікаційний код юридичної особи 05750295, Місцезнаходження юридичної особи 61007, місто Харків, проспект Московський, будинок 275) судовий збір у сумі 2550( дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 20 лютого 2020 року.
Головуючий –                                                                А.І. Овсяннікова
Судді:                                                                                І.П. Коваленко
                                                                                       І.С. Сащенко