ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

13 лютого 2020 року                                                        
м.Суми
Справа №591/2289/17 
Номер провадження 22-ц/816/316/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),
суддів -          Кононенко О. Ю. ,  Орлова І. В. 
з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

у присутності представника позивача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» - адвоката Бабак Анатолія Васильовича, 

розглянув у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1    
на рішення Зарічного районного суду м.Суми від 09 грудня 2019 року, ухваленого у складі судді  Клименко А.Я.  у м. Суми,  
у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 , 3-тя особа: Приватне акціонерне товариство «ПРОВІДНА» про стягнення виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу,
       
                                                         в с т а н о в и в : 

У травні 2017 року ПАТ «Страхова компанія «УНІКА»  звернулось до суду з позовом і свої вимоги мотивувало тим, що 30 грудня 2015 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія» було укладено договір добровільного страхування за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу – легкового автомобіля «Ленд Ровер Ренж Ровер»,  державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 2 червня 2016 року о 8 год.45 хв. по вул.С.Бандери у м.Суми в районі будинку № 33 сталося ДТП за участю застрахованого транспортного засобу та «Субару» номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився під керуванням  ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. За зверненням потерпілого позивачем було виплачене страхове відшкодування у сумі 95283 грн. 84 коп.  Постановою Ковпаківського районного суду м.Суми відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КпАП України. Позивачем було отримано інформацію про те, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу № АЕ/7292777. Позивач звернувся до страхової компанії ПАТ «СК «ПРОВІДНА» щодо виплати страхового відшкодування, на що ПАТ «СК «ПРОВІДНА» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 64854 грн.91 коп. Залишилася не виплаченою різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) у сумі 30428 грн.93 коп. В добровільному порядку відповідач відмовився сплатити суму відшкодування, тому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на його користь суму сплаченого страхового відшкодування у розмірі 30428 грн.93 коп. та судові витрати понесені у справі. 
Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 09 грудня 2019 року позов було задоволено.
Стягнуто на користь ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» з ОСОБА_1 страхове відшкодування у сумі 30428 грн.93 коп. та 1600 грн.00 коп. в рахунок відшкодування понесених судових витрат.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове  судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
У доводах апеляційної скарги зазначає, що оскільки його страховик у повному обсязі відшкодував позивачеві саме фактичний розмір шкоди, заподіяний потерпілій особі (його страхувальнику), суд не вправі був на підставі ст.1194 ЦК України задовольняти позов шляхом стягнення з нього додаткових сум.
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечив проти її задоволення та зазначив, що позивач сплативши страхове відшкодування в розмірі 95283 грн.84 коп., як це було передбачено умовами укладеного договору страхування та Законом України «Про страхування», набув права вимоги до відповідача в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою ПрАТ «СК «Провідна», а тому сума яку повинен сплатити відповідач дорівнює 30428 грн.93 коп. 
Відповідач та його представник про день та час слухання справи повідомлені належним чином, в судове засідання не з`явились. Від адвоката Д`якової О.А. надійшло клопотання про відкладення слухання справи, у зв`язку із зайнятістю в іншому судовому процесі, в той же час, доказів на підтвердження цього адвокатом надано не було. Також адвокатом не підтверджено повноваження на представлення інтересів відповідача саме у Сумському апеляційному суді. Від відповідача заяви про відкладення слухання справи, у зв`язку із зайнятістю його представника  до суду не надходило, тому колегія суддів вважає за необхідність слухати справу у відсутність відповідача у справі.   
Заслухавши суддю-доповідача, заперечення проти апеляційної скарги представника позивача,  перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає  задоволенню не підлягає з таких підстав:
За приписами ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів цивільної справи вбачається, що 30 грудня 2015 року між ПрАТ «СК «УНІКА» та ТОВ «Чернігівська індустріальна молочна компанія» було укладено договір добровільного страхування №030444/4002/0000046, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу – легкового автомобіля «Land Rover Range Rover» (т.1 а.с.7-16).
02 червня 2016 року о 08-45 год. по вул. С.Бандери у м. Суми в районі будинку №33 сталося ДТП за участю двох транспортних засобів: «SUBARU Legacy» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Land Rover Range Rover», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і дана обставина підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду (т.1 а.с.17).
Постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 16.01.2017 року відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України (т.1 а.с.18 ).
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, тому потерпілий звернувся до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування і сума страхового відшкодування склала 95283 грн.84 коп., яку було перераховано відповідно до платіжного доручення №022227 від 29.06.2016 року (т.1 а.с.19-38).
Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «СК «ПРОВІДНА» згідно полісу №АЕ/7292777 (т.1 а.с.59). 
Позивач звернувся до страхової компанії ПАТ «СК «Провідна» щодо виплати страхового відшкодування, на що ПАТ «СК «ПРОВІДНА» сплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 64854 грн. 91 коп. (т.1 а.с.81).
Правовідносини, які склалися між сторонами у справі, регулюються нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Закону України «Про страхування» та Цивільного кодексу України.
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно –правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» урегульовані відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно–правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і він спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.
Статтею 29 вищезазначеного закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Статтею 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.
Стаття 6 цього закону передбачає, що добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.
Згідно ст.990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
За змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.               
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування заданої нею шкоди зобов`язана  сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 
Таким чином, оскільки між відповідачем та ПАТ «СК «Провідна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тому і страховиком розмір страхового відшкодування було визначено відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якою передбачено, що у зв`язку з пошкодження транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, а саме Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395 і тому даним страховиком було обраховано розмір матеріального збитку, який заподіяно власнику застрахованого автомобіля у сумі 64609 грн.91 коп..
В той же час правовідносини, що виникли між ПАТ`СК «УНІКА» та власником автомобіля «Land Rover Range Rover», регламентуються приписами Закону України «Про страхування» відповідно до якого добровільне страхування здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком, а тому відповідно до п.1.8 Договору добровільного комплексного страхування на транспорті №030444/4002/0000046 від 30 грудня 2015 року відшкодуванню підлягали збитки без врахування зносу деталей, що замінюються при ремонті, а тому і  вартість матеріального збитку з врахуванням зносу була визначена у сумі 115644 грн.39 коп.. За вирахуванням  суми франшизи, яка становить 20360 грн.55 коп., сума страхового відшкодування склала 95283 грн.84 коп., яка на підставі рахунку-фактури № СК2-00105 від 20 червня 2016 року була перерахована платіжним дорученням виконавцю ремонтних робіт ФОП ОСОБА_3 (т.1 а.с.35, 38).
Таким чином, оскільки ПрАТ «СК «Провідна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобі позивачеві  було відшкодовано лише 64854 грн.91 коп., то непокриту різницю у сумі 30428 грн.93 коп. повинен сплатити відповідач.
Вартість відновлювального ремонту застрахованого транспортного засобу підтверджується Звітом про оцінку КТС № 04-21/06 від 21 червня 2016 року, рахунком-фактурою № СК2-00105 і становить 115644 грн.39 коп., а за вирахуванням франшизи (20360 грн.55 коп.) сума страхового відшкодування обґрунтовано склала 95283 грн.84 коп.
Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування місцевим судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване судове рішення ухвалено у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

                                                           п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м.Суми від 09 грудня 2019 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.
Повне судове рішення складене 17 лютого 2020 року.

Головуючий -                                                                                                О. І. Собина
Судді:                                                                                                             О. Ю. Кононенко
                                                                                                                          І. В. Орлов