УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 2-3097/2010
Провадження № 22-ц/4820/535/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

27 лютого 2020 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд
 
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Гринчука Р. С. (суддя-доповідач), Грох Л.М., Костенка А.М., 
секретар судового засідання – Кошельник В.М.,
з участю представника апелянта, 

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2019 року, суддя Чевилюк З.А., у справі за заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

встановив:

В грудні 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду із заявою в якій просило визнати поважною причину пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа №2-3097/10 виданого 21 жовтня 2019 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» та поновити відповідний строк.
На обґрунтування заяви зазначило, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2010 року у справі №2-3097/10 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто 5947,29 дол. США заборгованості за договором кредиту та 600,55 грн. судових витрат. Зазначене судове рішення набрало законної сили 02 листопада 2010 року. У зв`язку з тим, що в період 2018-2019 років під час змін в організації роботи банку у даній справі було виявлено факт відсутності оригіналу виконавчого документу, АТ «Райффайзен Банк Аваль» отримав в суді оригінал виконавчого листа 28 жовтня 2019 року. Оскільки у виконавчому листі строк його пред`явлення до виконання встановлено до 02 листопада 2011 року, тому на даний час АТ «Райффайзен Банк Аваль» позбавлене можливості реалізувати своє право на пред`явлення виконавчого листа до виконання в зв`язку з чим вважає, що цей строк пропущений з поважних причин.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2019 року заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» задоволено. Поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №2-3097/10 виданого Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області по рішенню від 19 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором від 31 серпня 2006 року у розмірі 5947,29 дол. США та судового збору в сумі 600,54 грн.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказала, що судом безпідставно поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки заявником не обґрунтовано поважність причин пропуску цього строку а також не надано доказів, які б підтвердили об`єктивну неможливість вчинення стягувачем процесуальних дій у визначений законом строк. Зазначила, що починаючи з листопада 2010 року по жовтень 2019 року стягувач не сприяв виконанню судового рішення, не цікавився процесом виконання судового рішення, не вчиняв заходів з метою реалізації своїх прав щодо примусового виконання рішення суду, що свідчить про відсутність підстав вважати поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. 
В судовому засіданні представник апелянта підтримав апеляційну скаргу.
Представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. 
Заслухавши учасника справи, перевіривши матеріали справи колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2010 року, яке набрало законної сили 02 листопада 2010 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 5947,29 дол. США заборгованості по договору кредиту та 600,55грн. судових витрат (а.с. 40-41).
09 жовтня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося із заявою до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області про видачу виконавчого листа (а.с. 43).
28 жовтня 2019 року заявником отримано виконавчий лист із зазначенням строку пред`явлення до виконання, до 02 листопада 2013 року (а.с. 54-55).
03 грудня 2019 року АТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося в суд із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання (а.с. 48-51, 70).
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву АТ «Райффайзен Банк Аваль» вказав на те, що пройшов значний проміжок часу з дати набрання законної сили рішенням суду до дати звернення стягувача до відділу державної виконавчої служби, строк для пред`явлення виконавчого документа пропущений, обсяг кредитної заборгованості є значним та несплачений на день розгляду справи судом, у зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність поновлення відповідного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Висновок суду є необґрунтованим з огляду на наступне.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.
В свою чергу, поважними причинами пропуску строку визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами (постанови Верховного Суду від 12.09.2018 року у справі № 401/3246/16-ц, від 26.07.2018 року у справі № 524/1880/16-ц).
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№3236/03) 03 квітня 2008 року установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).
З матеріалів справи, зокрема заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 19 жовтня 2010 року та журналу судового засідання (а.с. 38-41) вбачається, що представник АТ «Райффайзен Банк Аваль» Юськов О.В. був присутній у судовому засіданні та надав пояснення у справі, що свідчить про обізнаність заявника з судовим рішенням та його змістом.
Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 368 ЦПК України (в редакції, чинній на момент ухвалення рішення суду) питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу. За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом. 
В силу ч. 1 ст. 21 Закону України від 21 квітня 1999 року №606-ХIV «Про виконавче провадження», який був чинним на час набрання заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2010 року законної сили, тобто станом на 02 листопада 2010 року, виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явленні до виконання протягом трьох років.
Позивач АТ «Райффайзен Банк Аваль» після набрання судовим рішенням законної сили не був позбавлений можливості звернутися із заявою до суду для отримання виконавчого листа та своєчасно пред`явити його до виконання у встановлений законом трьохрічний строк, відтак, враховуючи процесуальну незаінтересованість АТ «Райффайзен Банк Аваль» у зверненні відповідного виконавчого листа до виконання, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Заявником в обґрунтування своїх доводів не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки саме по собі посилання банку на те, що протягом 2018-2019 років проводилися зміни в організації роботи банку, не є тими істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідної процесуальної дії та тими об`єктивно непереборними обставинами, з якими процесуальний закон та норми міжнародного права пов`язують поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Необхідно також врахувати значний проміжок часу, а саме з жовтня 2010 року по жовтень 2019 року, який минув з дня ухвалення відповідного рішення та звернення банку до суду із заявою про видачу виконавчого листа. 
Посилання апелянта на невиконання рішення суду у випадку відмови у поновленні пропущеного строку не вказує на поважність причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, з яким процесуальний закон пов`язує можливість його поновлення. 
В рішенні ЄСПЛ «Устименко проти України» судом було наголошено на тому, що безпідставне поновлення процесуальних строків судом є протиправним, порушує принцип юридичної визначеності та право на справедливий суд. 
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду та ухвалення нового судового рішення про відмову у поновленні строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого на підставі заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 жовтня 2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» 5947,29 дол. США заборгованості за договором кредиту та 600,55грн. судових витрат відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 02 березня 2020 року.

Судді:                                                                Р.С. Гринчук 

Л.М. Грох

А.В. Костенко