П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/2889/19 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Майстер П.М.  
Суддя-доповідач -  Матохнюк Д.Б.   
17 лютого 2020 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Матохнюка Д.Б. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 
розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Хмельницької обласної державної адміністрації, треті особи - Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування розпорядження, 
В С Т А Н О В И В :
у вересні 2019 року ОСОБА_2 звернулась в суд з  позовом до Хмельницької обласної державної адміністрації, треті особи - Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації, ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 25.07.2019 року №578/2019-р в частині передачі легкового автомобіля визнаного гуманітарною допомогою Daimler-Benz, 1997 року випуску, ідентифікаційний номер   НОМЕР_1 у власність ОСОБА_1 .
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено.
Не погоджуючись з судовим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій просила скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.
Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з огляду на наступне. 
Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 зазначений власником автомобіля Daimler-Benz, 1997 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , отриманого як гуманітарна допомога, що підтверджується рішенням Головного управління праці та соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації про умови видачі (продажу) інвалідам спецавтотранспорту згідно медичних показань, відповідно до акту обстеження обл. МСЕК від 23.12.2002 №606.  
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер. 
ОСОБА_1 звернулась до Департаменту соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації із заявою щодо переоформлення у власність автомобіля (Daimler-Benz, 1997 року випуску), яким був забезпечений через органи соціального захисту в якості гуманітарної допомоги ОСОБА_3 , у зв`язку з його смертю.
Листом від 29.07.2016 року №04.03-11066 Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації повідомив ОСОБА_1 про те, що після смерті інваліда автомобіль, визнаний гуманітарною допомогою, яким інвалід був забезпечений через органи соціального захисту населення, за бажанням члена сім`ї, передається йому у власність безоплатно за рішенням Мінсоцполітики. 
25.07.2019 року т.в.о. голови Хмельницької обласної державної адміністрації було прийнято розпорядження №578/2019-р.
Так, згідно з п. 1 розпорядження Хмельницької обласної державної адміністрації від 25.07.2019 року №578/2019-р вирішено передати легкові автомобілі, визнані гуманітарною допомогою, у власність особам з інвалідністю, які були забезпечені ними через органи соціального захисту та користувались понад 10 років, згідно з додатком 1, та у власність членам сімей померлих осіб з інвалідністю (додаток 2). Згідно з додатком 2 до вказаного розпорядження вирішено передати автомобіль "Daimler-Benz", 1997 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який раніше був наданий ОСОБА_3 , у власність ОСОБА_1 .
Також, листом від 05.08.2019 року за №04.03-4459 Департамент соціального захисту населення Хмельницької обласної державної адміністрації повідомив Територіальний сервісний центр 6841, що не заперечує у безоплатному переоформленні автомобіля марки "Daimler-Benz", 1997 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , отриманого в якості гуманітарної допомоги ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ОСОБА_1 , із зняттям автомобіля з обліку в органах соціального захисту населення. 
Вказані обставини слугували підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.
За результатом розгляду справи, суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.
Так, ст. 1 Закону України "Про реабілітацію інвалідів в України" від 06.10.2005 р. №2961-IV (Закон №2961) визначено, що інвалід - це особа зі стійким розладом функцій організму, зумовленим захворюванням, травмою (її наслідками) або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що призводить до обмеження нормальної життєдіяльності, викликає в особи потребу в соціальній допомозі і посиленому соціальному захисті, а також виконання з боку держави відповідних заходів для забезпечення її законодавчо визначених прав.
Згідно зі ст. 26 Закону №2961 держава забезпечує розробку, виробництво, закупівлю технічних та інших засобів реабілітації, спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування інвалідів, дітей-інвалідів, поширює інформацію про таку продукцію.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", після смерті інваліда, дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім`ї може бути переданий у їх власність безоплатно у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Технічні та інші засоби реабілітації можуть бути залишені у власності членів сім`ї померлого інваліда, дитини-інваліда в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.07.2006 р. №999 (Порядок №999) визначено, що інваліду, законному представнику недієздатного інваліда чи дитини-інваліда автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, за їх бажанням може бути безоплатно переданий у власність після закінчення 10-річного строку експлуатації. Після смерті інваліда, дитини-інваліда такий автомобіль може бути безоплатно переданий у власність члену його (її) сім`ї (за бажанням такого члена сім`ї), який на час смерті інваліда були зареєстровані за місцем реєстрації інваліда, дитини-інваліда. 
Автомобіль, строк експлуатації якого від 5 до 10 років, залишається безоплатно члену сім`ї, який на час смерті інваліда був зареєстрований за місцем реєстрації інваліда і середньомісячний сукупний дохід сім`ї якого за шість місяців, що передують дню смерті інваліда, не перевищує прожиткового мінімуму для сім`ї. Середньомісячний сукупний дохід визначається відповідно до Методики обчислення сукупного доходу сім`ї для всіх видів соціальної допомоги, затвердженої Мінсоцполітики.
Також, абзацом 6 п. 16 Порядку №999 передбачено, що іншому члену сім`ї померлого інваліда, який зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним протягом шести місяців з дня смерті інваліда до державного бюджету на рахунки, відкриті в органах казначейства, а членом сім`ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості автомобіля з урахуванням розрахункової суми для викупу автомобіля та суми, сплаченої за нього інвалідом.
Виходячи з зазначених правових норм, законодавець пов`язує право члена сім`ї померлого інваліда на залишення за собою автомобіля за умови наявності факту реєстрації його місця проживання за місцем реєстрації особи з інвалідністю на час її смерті.
Так, в матеріалах справи міститься довідка міського управління житлово-комунального господарства Хмельницької міської ради Житлово - експлуатаційної контори №3 від 23.07.2012 року зі змісту якої встановлено, що ОСОБА_2 з 29.08.2002 зареєстрована по АДРЕСА_1 . Також, за вказаною адресою з 27.11.2001 по 29.06.2012 був зареєстрований ОСОБА_3 . 
При цьому, згідно довідки Управління з питань реєстрації відділу реєстрації місця проживання Хмельницької міської ради №У-03-23437 від 05.06.2019 року ОСОБА_1 постійно проживала без реєстрації разом із батьком ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2.  
Враховуючи те, що ОСОБА_1 на час смерті ОСОБА_3 , не була зареєстрована за місцем реєстрації останнього, то колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 не мала права на безоплатне отримання у власність автомобіля, який видавався ОСОБА_3 , а відтак у відповідача були відсутні правові підстави для прийняття розпорядження №578/2019-р від 25.07.2019 року щодо безоплатної передачі у власність ОСОБА_1 автомобіля марки "Daimler-Benz", 1997 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
З огляду на вищенаведене, у спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження  не в  межах  повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією  України  та законами України.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються  встановленими у справі обставинами.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права. 
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19 листопада 2019 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Матохнюк Д.Б.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.