ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Харків

Справа № 638/14329/19
Провадження № 22-ц/818/ 5802/19

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,
суддів        Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,
секретаря Кучер Ю.Ю.,

Учасники справи :

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідачі: Шевченківський відділ державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Департамент державної виконавчої служби України, Державна казначейська служба України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Департаменту державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження незаконною,-

за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2019 року, постановлену суддею Грищенко І.О.,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2019 року позовну заяву  ОСОБА_1  – залишено без руху. Матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, департаменту державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України про визнання постанови про відкриття виконавчого провадження державної виконавчої служби управління юстиції незаконною - залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Попереджено, що у разі невиконання вказаних в ухвалі вимог позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала суду мотивована тим, що, зокрема, до позовної заяви не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Позивач зазначив, що звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 06.12.2016 р. № 1774 – III. За вказаними позивачем реквізитами закону від 06.12.2016 р. № 1774 – III зареєстрований Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», яким внесені зміни до Кодексу законів про працю України. Зі змісту ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року № 3674 – VI не вбачаються підстави для звільнення позивача від сплати судового збору.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції в частині визначення розміру судових витрат, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою., в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження з урахуванням підсудності.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою, такою, що постановлена внаслідок неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи. Зазначає, що відповідачем у справі за позовом ОСОБА_1 є органи державної влади, тому за подання позовної заяви судовий збір не справляється. Судом порушено процесуальні строки розгляду справи.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визначення розміру судових витрат.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 16 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Департаменту державної виконавчої служби України, Державної казначейської служби України, в якій просив визнати дії відповідачів незаконними та неправомірними та стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди – 845 032 грн.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає незаконною та недійсною постанову старшого державного виконавця державної виконавчої служби м. Харків ГТУЮ в Харківській області про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий лист № 638/11756/17 від 09.08.2019 не було підписано та не було видано суддею Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В. 

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Отже, оскільки позивач звернувся з позовною заявою про відшкодування шкоди, заподіяної, на його погляд, незаконним рішенням органу державної влади, суд першої інстанції помилково вважав, що позивач повинен сплачувати судовий збір.

Ухвала суду на підставі ст.376 ЦПК України в оскаржуваній частині підлягає скасуванню щодо стягнення судового збору і врахування цих обставин судом при вирішенні питання про відкриття провадження.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 23 вересня 2019 року – скасувати в частині визначення розміру судових витрат. В іншій частині ухвала суду першої інстанції не переглядалася.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту підписання суддями. В силу п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає

Головуючий                                                                 С.С. Кругова

Судді                                                                         О.В. Маміна

                                                                       Н.П. Пилипчук

повний текст постанови
складено 16 грудня 2019 року