У х в а л а
22  січня  2020 року
м. Київ
 
справа №464/6206/18
провадження № 61-18142св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого: Сімоненко В.М.,
суддів -Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Мартєва С. Ю.,  Штелик С.П.,
 
учасники справи:
стягувач - ОСОБА_1 ,
представник стягувача - ОСОБА_2 ,
боржник - ОСОБА_3 ,
державний виконавець Сихівського відділу Державної виконавчої служби                   м. Львова Скочипець Анна Романівна,
 
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу  представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1   на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року, постановлену під головуванням судді  Тімченко О.В., та постанову Львівського апеляційного суду  від 27 серпня  2019  року, постановлену у складі колегії суддів   Левика Я.А., Струс Л.Б., Шандри М.М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
 
У листопаді 2018 року представник ОСОБА_4 , діюча  в інтересах ОСОБА_3 звернулася до суду зі скаргою на рішення державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Скочипець А.Р., в обґрунтування якої посилалась на те, що в провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження                  № 54595361 з примусового виконання виконавчого листа № 464/5635/17, виданого 23 серпня 2017 року Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 аліментів у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
Боржник є фізичною особою-підприємцем і перебуває на обліку ДПІ на спрощеній системі оподаткування, обліку та звітності як платник єдиного податку третьої групи.
Відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 07 вересня   2018 року, сума з якої нараховується  стягнення у період з січня 2018 року по червень 2018 року за кожний місяць визначена як сума  всіх доходів боржника за місяць у розмірі 29383,53 грн, а не як сума у розмірі  середньої заробітної плати працівника для даної місцевості за місяць відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України
Посилаючись на невідповідність порядку розрахунку вимогам закону заявник просив визнати неправомірним розрахунок заборгованості по аліментах від                07 вересня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 54595361, зобов`язавши державного виконавця здійснити перерахунок.
Короткий зміст рішення судів першої та апеляційної інстанцій 
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року скаргу задоволено. Визнано неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 07 вересня 2018 року у виконавчому провадженні ВП № 54595361 та зобов`язано державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Скочипець А.Р. здійснити перерахунок вказаної заборгованості зі сплати аліментів.
 
Постановою Львівського апеляційного суду  від 27 серпня  2019  рокуухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 рокузалишено без змін.
 
Судові рішення мотивовані тим, що  здійснюючи розрахунок заборгованості зі сплати аліментівОСОБА_3 , як ФОП виходячи із усіх його доходів, державний виконавець не дотрималася вимог Закону України «Про виконавче провадження» та Сімейного кодексу України, оскільки  заборгованість зі сплати аліментівдля ФОП який перебуває на спрощеній системі оподаткування проводиться виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості та винятки з цього правила закон не містить. 
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги 
Скаржник просив оскаржувані судові рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні скарги.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
У жовтні 2019 року представник ОСОБА_2 , діючий в інтересах ОСОБА_1 , подав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від                   25 січня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від                            27 серпня 2019 року.
Ухвалою Верховного Суду  від 17 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано з Сихівського районного суду                    м. Львова матеріали цивільної справи №464/6206/18.
Відкриваючи касаційне провадження у даній справі, суд виходив з того, що судове рішення за наслідками розгляду такої скарги в касаційному порядку буде мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
 
У жовтні 2019 року справа №464/6206/18 надійшла  до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду  від 27 грудня  2019 року справу призначено до судового розгляду  в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.
 
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
Касаційна скарга  мотивована тим, що суди не прийняли до уваги те, що   між сторонами виник спір щодо розміру заборгованості  зі сплати аліментів, тому такий спір підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження.
 
Суди дійшли помилкових висновків щодо відсутності підстав вважати, що десятиденний строк подачі скарги до суду боржником пропущено, що призвело до необґрунтованого задоволення скарги та порушення інтересів стягувача і неповнолітньої дитини.
 
Відзив на касаційну скаргу до суду не надходив.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
Судами встановлено, що  у провадженні Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області перебуває виконавче провадження № 54595361 з примусового виконання  виконавчого листа № 464/5635/17, виданого                             23 серпня 2017 року Сихівським районним судом м. Львова, про стягнення з ОСОБА_3 на користь  ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22 серпня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття ( а.с.3,4).
У даному виконавчому провадженні № 54595361 державним виконавцем Сихівського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Скочипець А.Р.                      07 вересня 2018 року здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів, виходячи з повного доходу боржника як фізичної особи - підприємця (а.с.12).
Згідно з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та даних Галицької ОДПІ Головного управління ДФС у Львівській області (Сихівське відділення) від 20 грудня 2017 року                                                      № 39/8/13-50-13-01/15, наявних в державного виконавця, ОСОБА_3. є фізичною особою підприємцем та є платником єдиного податку зі спрощеної системи оподаткування  третьої групи за ставкою 5% (а.с.7).
Мотивувальна частина 
Позиція Верховного Суду
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
Встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця. Зі змісту скарги та заявлених вимог вбачається, що заявник не погоджується з визначеним державним виконавцем розміром аліментів, а саме порядку нарахування аліментів. 
 
Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.
 
У відповідності до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
 
Стаття 195 СК України встановлює порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).
 
Згідно із частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
 
Системний аналіз вказаних норм права дає підстави дійти висновку про те, що законодавець визначив обов`язок державного виконавця обчислювати розмір заборгованості за аліментами і водночас імперативно закріпив, що у разі незгоди заінтересованої особи з визначеним (обчисленим) державним виконавцем розміром заборгованості за аліментами спір вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.
 
Право та порядок на звернення до суду за захистом визначається процесуальним законом.
 
Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.
 
Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором .
 
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
 
Ураховуючи те, що спір виник щодо розміру заборгованості за аліментами, такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом. 
 
Вказаний висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 червня 2018 року справа № 756/13754/14-ц (провадження № 61-8097св18) а також у постанові  від 30 серпня 2018 року у справі                             № 2-191/2005 (провадження №61-18348св18).
 
Разом з тим, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 листопада 2018 року справа                          № 465/926/06 (провадження № 61-30741св18) а також у постановіВерховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду  від 01 квітня 2019 року у справі № 708/326/18 (провадження №61-42802ск18), прийнятих за наслідками розгляду справ з аналогічних правовідносин з посиланням на положення ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» , випливає що вказаний спір має розглядатись в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця, тобто шляхом звернення заявника до суду зі скаргою.
 
Зазначене свідчить про існування різного підходу до розуміння та тлумачення статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» між судовими колегіями різних судових палат Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, зокрема в якому порядку, шляхом подачі позову чи скарги, слід звертатись учаснику процесу за захистом своїх прав у подібних спірних правовідносинах.
 
У частині другій статті 403 ЦПК України визначено, що суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що вирішення цих правових питань з урахуванням наведеної правової позиції Верховного Суду у подібних правовідносинах викликає необхідність формування єдиної правозастосовної практики, що підлягає вирішенню Об`єднаною Палатою Касаційного цивільного суду. 
 
Однакове застосування закону забезпечуватиме реалізацію верховенства права, рівність перед законом та правову визначеність у державі. Єдність у практиці застосування одних й тих самих норм права поліпшуватиме громадське сприйняття справедливості та правосуддя, а також сприятиме утвердженню довіри до судової влади в цілому.
 
Ухвалення протилежних чи суперечливих судових рішень, особливо судом вищої інстанції, може спричинити порушення права на справедливий суд, закріпленого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Загальновизнаний принцип правової визначеності передбачає стабільність правового регулювання і виконуваність судових рішень.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
З огляду на зазначене, колегія суддів Третьої  судової палати Касаційного цивільного суду приходить до висновку що  вказана категорія спорів має розглядатись в порядку позовного провадження, оскільки стосується майнових прав стягувача, боржника та безпосередньо дитини, а тому  вважає, що є підстави для відходу від позиції колегій суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленої у постанові від 12 листопада 2018 року справа    № 465/926/06 (провадження № 61-30741св18) а також від  позиції  колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, висловленої  у постанові від 01 квітня 2019 року у справі № 708/326/18 (провадження №61-42802ск18), у зв`язку з чим справа підлягає передачі на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Згідно з частиною другою статті 403 ЦПК України та з урахуванням наведеного наявні підстави для передачі справи на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
 
Керуючись статтями 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
Передати на розгляд Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду справу № 464/6206/18 (провадження № 61-18142св19) за скаргою ОСОБА_3 на рішення державного виконавця Сихівського відділу державної виконавчої служби м. Львова Скочипець Анни Романівни, заінтересована особа: ОСОБА_1  за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 , діючого в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 25 січня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від   27 серпня 2019 року.
 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                            В. М. Сімоненко

Судді                                                                                      А. А. Калараш

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

С. П. Штелик