Постанова
Іменем  України                                
 
05 лютого 2020 року
м. Київ
 
справа № 748/1893/18
провадження № 61-11557 св 19
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф.,                    Шиповича В. В.,
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ;
представник позивача - ОСОБА_2 ;
відповідачі: приватне акціонерне товариство «Страхове товариство «Гарантія», ОСОБА_3 ; 
представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ;
представник приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» - Рожков Олександр Євгенович
третя особа - ОСОБА_5 ;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» на постанову Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області                                   від 15 травня 2019 року у складі колегії суддів: Бечка Є. М., Євстафіїва О. К., Онищенко О. І., 
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
Короткий зміст позовних вимог
 
У липні 2018 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія»                         (далі - ПрАТ «СТ Гарантія»), ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_5 , про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.
 
Позовна заява мотивована тим, що 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 у м. Чернігові на перехресті доріг вул. Ціолковського і                    вул. Робітнича, не надав переваги в русі автомобілю марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням позивача, виїхав на перехрестя у безпосередній близькості від його автомобіля, унаслідок чого відбулося зіткнення. У результаті ДТП належний йому автомобіль отримав механічні пошкодження. 
Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 06 грудня 2017 року № 478 та висновку додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 12 жовтня 2018 року № 478/1 ринкова вартість автомобіля «Daewoo-Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування пошкоджень, отриманих у дорожньо-траспортній пригоді (далі - ДТП)                          29 червня 2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату оцінки, складає 96 090 грн 52 коп., а ринкова вартість автомобіля з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки, складає 28 006 грн 34 коп. Таким чином розмір завданої йому у результаті ДТП майнової шкоди становить                                 68 084 грн 18 коп. 
Оскільки на час вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність                     ОСОБА_3 , якого він вважав винним у ДТП, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, укладеним із ПрАТ «СТ «Гарантія», то позивач просив суд стягнути збитки на його користь зі страхової компанії у повному обсязі, оскільки за умовами договору страхова сума за шкоду, пов`язану з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу складає 100 тис. грн.
Ураховуючи викладене,  ОСОБА_1 , уточнивши позовні вимоги, просив суд стягнути з ПрАТ «СТ «Гарантія» на його користь 68 084 грн 18 коп. на відшкодування майнової шкоди, стягнути з ОСОБА_3 на його користь                  1 600 грн на відшкодування витрат, пов`язаних з проведенням експертного дослідження, а також понесені ним судові витрати.. 
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 26 грудня 2018 року  у складі судді Криворученка Д. П. у задоволенніпозову         ОСОБА_1 відмовлено. 
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що належних та допустимих доказів вини ОСОБА_3 у вчиненні ДТП позивачем надано не було. Крім того, позивач не подавав заяви до ПрАТ «СТ «Гарантія» про виплату страхового відшкодування. При цьому позивач пред`явив вимогу про відшкодування йому витрат, пов`язаних з проведенням автотоварознавчих досліджень до ОСОБА_3 , який не є винною у вчиненні ДТП особою.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області                               від 15 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області                       від 26 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СТ «Гарантія» на користь ОСОБА_1 68 084 грн 18 коп. на відшкодування майнової шкоди, 1 600 грн на відшкодування витрат на автотоварознавчі дослідження, а разом 69 684 грн 18 коп. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що обставини ДТП, які визнані сторонами, та дії позивача, що встановлені постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2017 року у справі про адміністративне правопорушення, вказують на те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення. У той же час ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні ДТП. Подаючи заяви про страховий випадок як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 погодились, що мають подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування). Однак, ураховуючи що про вимоги закону про необхідність подання заяви про виплату страхового відшкодування протягом одного року з моменту скоєння ДТП, не було зазначено у бланку заяви про страховий випадок, та те, що заявники є слабкішою стороною, апеляційний суд вважав, що у цьому випадку слід застосувати Закон України «Про захист прав споживачів» та визнати, що сторони не були попереджені про строк подання заяви про страхове відшкодування та наслідки її неподання.
 
Крім того, страховик листом від 30 жовтня 2017 року № 2379/17, направленим на адреси ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , повідомив їх про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, яким страховик фактично відмовив у виплаті страхового відшкодування, а тому звернення сторін з заявою про страхове відшкодування було недоцільним.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У червні 2019 року ПрАТ «СТ «Гарантія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду                              від 03 липня 2019 року касаційне провадження у справі відкрито, витребувано цивільну справу № 748/1893/18 із Чернігівського районного суду Чернігівської області.
 
У липні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 вересня 2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. 
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що згідно зі статтею 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про ДТП подає страховику                    (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, тобто строк подання заяви про страхове відшкодування визначений у спеціальному законі. У пункті 37.1.4. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» як на причину відмови у виплаті страхового відшкодування зазначено неподання потерпілим заяви про виплату страхового відшкодування протягом року з моменту вчинення ДТП. А тому вважали, що підстав для задоволення позову ОСОБА_1 відсутні, оскільки позивач такої заяви не подавав.
 
Відзив на касаційну скаргу не надійшов.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Власником автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер                                    НОМЕР_2 , є ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , який 20 червня 2017 року уповноважив ОСОБА_1 продати за ціну та на умовах на власний розсуд належний йому на праві власності автомобіль марки «Daewoo», моделі «Nexia», для чого надав право, крім іншого: страхувати його, укладати, якщо в тому буде необхідність, від його імені правочини про відшкодування завданої шкоди, одержувати страхове відшкодування, що підтверджується довіреністю, яка посвідчена приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Костенко І. М. (а.с.41).
 
Власником автомобіля марки «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер, НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 (а.с. 131).
 
Згідно з постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова                                  від 03 серпня 2017 року провадження у справі про притягнення                            ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП закрито відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження наявними доказами у справі, зокрема поясненнями ОСОБА_1 в суді та показаннями допитаних в судовому засіданні свідків: ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , а письмові пояснення водія ОСОБА_3 долучені до матеріалів справи і схема місця ДТП суперечать іншим дослідженим судом доказам у справі. 
 
При розгляді даної справи судом було встановлено, що згідно з протоколом серії БР № 208308 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1                        29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. на перехресті вул. Ціолковського та                            вул. Робітничій керував автомобілем «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, виконуючи маневр обгону, не переконався в тому, що водій транспортного засобу, який рухається попереду по тій самій смузі, не подав сигнал про намір повороту ліворуч (розвороту), у результаті чого трапилось зіткнення з автомобілем ЗАЗ Sens, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Своїми діями ОСОБА_1 порушив пункт 14.2 «б» Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 124 КУпАП. Оцінивши всі докази в сукупності, суд вважав, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме, що ОСОБА_1 виконував маневр обгону і що інший водій транспортного засобу рухався попереду по тій самій смузі, не знайшли свого підтвердження наявними доказами у справі, зокрема, поясненнями ОСОБА_1 в суді, показаннями допитаних у судовому засіданні свідків, фотографіями місця ДТП, а письмові пояснення водія ОСОБА_3 , долучені до матеріалів адміністративної справи, та схема ДТП суперечать іншим дослідженим судом доказам у справі (а.с. 11-12).
 
Відповідно до вимог частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 
 
З письмових пояснень ОСОБА_3 від 29 червня 2017 року до Управління патрульної поліції убачається, що він рухався по вул. Ціолковського, на перехресті вулиць Ціолковського і Робітничої розвертався, рухався від вулиці Івана Мазепи в бік вулиці Гагаріна. На (незрозумілий текст) виїхав (незрозумілий текст) автомобіль «Daewoo Nexia», у результаті чого трапилось зіткнення (а.с.148).
 
Відповідно до довідки про ДТП від 30 серпня 2017 року № 3017181512816053 29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. у м. Чернігові по вул. Робітнича та                          вул. Ціолковського сталася ДТП за участю автомобіля марки «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля марки «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 ДТП сталося унаслідок порушення                       ОСОБА_1 пункту 14 Правил дорожнього руху та за фактом порушення складено адміністративний протокол за статтею 124 КУпАП (а.с.134).
 
Згідно з полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1856261 від 25 листопада 2016 року цивільно-правова відповідальність                           ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «СТ «Гарантія», з лімітом відповідальності за шкоду заподіяну майну у розмірі 100 тис. грн, розмір франшизи 0 грн (а.с. 111, 128).
 
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 06 грудня 2017 року № 478  вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року, станом на дату оцінки 06 грудня                      2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів у розмірі 2 067 грн 49 коп., з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників у розмірі 10 276 грн 43 коп., складала 101 138 грн 54 коп. Вартість відновлювального ремонту автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер № НОМЕР_2 , необхідного для усунення пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року, з урахуванням значення коефіцієнту фізичного зносу його складників, станом на дату оцінки 06 грудня 2017 року, з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості ремонтних матеріалів у розмірі                              2 067 грн 49 коп., з урахуванням суми ПДВ 20 % у вартості складників у розмірі 4 767 грн 37 коп., складала 68 084 грн 18 коп. Вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , унаслідок його пошкодження у ДТП 29 червня 2017 року, прийнята рівною його ринковій вартості без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП, та станом на дату оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 96 090 грн 52 коп. (а.с.13-40).
 
Згідно з висновком додаткового експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу від 12 жовтня 2018 року                           № 478/1 ринкова вартість автомобіля легкового «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля до ДТП), станом на дату                  оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 96 090 грн 52 коп. Ринкова вартість легкового автомобіля «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартість автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 28 006 грн 34 коп. Різниця між ринковою вартістю автомобіля без урахування пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартістю автомобіля до ДТП), та його ринковою вартістю з урахуванням пошкоджень, отриманих у ДТП 29 червня 2017 року (вартістю автомобіля після ДТП), станом на дату оцінки - 06 грудня 2017 року, складала 68 084 грн 18 коп. (а.с. 84-90).
 
Відповідно до заяви про страховий випадок № 900-17, поданої 29 червня                    2017 року ОСОБА_1 до ПрАТ «СТ «Гарантія» заявником викладені наступні обставини подій: «29 червня 2017 року о 08 год. 45 хв. він рухався по вул. Ціолковського в сторону Шерстянки, по обабіч проїжджої частини стояли фури і він рухався ближче до центру дороги зі швидкістю 75 км/год по головній дорозі. З вул. Робітнича, яка є другорядною дорогою, виїхав автомобіль «Daewoo Sens», який пригальмував, а він продовжив рух далі по головній дорозі, і цей автомобіль в останню хвилину розпочав рух вперед, він вивернув кермо вліво, але автомобіль був вже дуже близько і сталося ДТП». Винним у ДТП вважав ОСОБА_3 . У заяві зазначено, що заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування) (а.с.123).
 
Із заяви про страховий випадок № 901-17, поданої 30 червня 2017 року ОСОБА_3 до ПрАТ «СТ «Гарантія», убачається, що заявником викладені наступні обставини подій: «29 червня 2017 року о 08 год. 50 хв. він керуючи автомобілем «ЗАЗ Sens», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Ціолковського в лівій смузі руху в напрямку перехрестя вулиць Ціолковського і Робітничої увімкнувши лівий поворот на перехресті, здійснював розворот попередньо зупинившись пропускаючи зустрічний транспорт. Пропустивши зустрічний транспорт, він почав маневр розвороту і в цей момент відчув сильний удар в ліве крило і колесо свого автомобіля, який здійснив автомобіль «Daewoo Nexia», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухаючись зустрічною смугою у його напрямку руху. Вважав винним у ДТП водія автомобіля «Daewoo Nexia». У заяві зазначено, що заявник попереджений про необхідність подати письмову заяву про страхову виплату (заяву про страхове відшкодування) (а.с. 127). 
 
У відповідь на зазначені вище заяви листом від 30 жовтня 2017 року                               № 2379/17 ПрАТ «СТ «Гарантія» повідомила ОСОБА_3 та                            ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для виплати страхового відшкодування, оскільки відповідно до постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 03 серпня 2017 року провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення за статтею 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, а згідно з пунктом 32.1 статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспорту» страховик не відшкодовує шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону (а.с. 112, 136).
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга ПрАТ «СТ «Гарантія»підлягає частковому задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону судове рішення апеляційного суду не відповідає.
 
Право на звернення до суду закріплено у Конституції України і на час звернення позивача із позовом відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширювалася на всі правовідносини, що виникали у державі.
 
На час розгляду справи були внесені зміни до статті 124 Конституції України та передбачено , що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Законом може бути визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.
 
Тобто, якщо на час звернення з позовом не було будь-яких обмежень для такого звернення, то з набранням чинності змін до Конституції України від 02 червня 2016 року, можливість звернення до суду пов`язується з дотриманням позивачем досудового порядку врегулювання спору, якщо такий порядок визначений законом як обов`язковий.
 
Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.
 
Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).
 
До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
 
Закон Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює правовідносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У цьому Законі визначено, що особами, відповідальність яких вважається застрахованою, є страхувальник та інші особи, які правомірно володіють забезпеченим транспортним засобом, тобто таким, який зазначається у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована (пункти 1.4, 1.7 статті 1).
 
За вимогами статті 3 зазначеного вище Закону України обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. 
 
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).
 
Згідно зі статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
 
У Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» детально регламентовано дії водія, транспортного засобу, причетного до ДТП, тобто потерпілого, так і страховика.
 
У пункті 33.1.4 статті 33 Закону З України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально. 
 
Крім того, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ) заяву про страхове відшкодування (пункт 35.1 статті 35).
 
Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, ? МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.
 
Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:
?          навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; 
?          неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
 
При цьому зазначений у пункті 37.1.4 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним і поновленню не підлягає.
 
Із аналізу наведених норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» можна зробити висновок, що підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування  передбачені у статті 37 Закону, їх перелік є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.
 
Тому саме річний строк звернення із заявою про виплату страхового відшкодування є преклюзивним і з його спливом у страховика настає право на відмову у виплаті страхового відшкодування.
 
Разом з тим у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» прямо не передбачено, що встановлено досудовий порядок урегулювання спору. Не зазначено про обов`язок особи, яка заявляє вимогу про виплату страхового відшкодування, спочатку звернутися до страховика, та не пов`язано дотримання такого порядку з правом чи можливістю цієї особи звернутися до суду з вимогою про стягнення страхового відшкодування.
 
Тому у контексті вказаних обставин справи можна зробити висновок, що у Законі України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено обов`язкового досудового порядку врегулювання питання з приводу виплати страхового відшкодування, особа, яка вимагає такої виплати, за власним розсудом може звернутися із заявою безпосередньо до страховика, з дотриманням вимог, передбачених у статті 35 названого Закону, чи звернутися безпосередньо до суду. 
 
У будь-якому разі строк звернення обмежується щодо стягнення майнової шкоди річним строком.
 
Інших обмежень щодо порядку звернення із заявою про виплату страхового відшкодування норми Закону Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не містять.
 
У разі звернення із заявою безпосередньо до суду, страховик з цього моменту має діяти відповідно до статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та не позбавлений можливості, у разі відсутності заперечень проти позову, його визнати та сплатити страхове відшкодування.
 
Зазначений висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11 грудня 2019 року у справі                           № 465/4287/15 (провадження № 14-406цс19).
 
У частині четвертій статті 263 ЦПК України вказано про те, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення статті 382 ЦПК України на зазначені вимоги закону уваги не звернув, встановивши, що позивач не подавав заяви про страхове відшкодування до страховика, не врахував, що позивач звернувся із позовом до суду про стягнення страхового відшкодування 10 липня 2018 року, а страховий випадок стався 29 червня тобто з пропуском річного строку, передбаченого  Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для подання заяви про страхове відшкодування. 
 
З урахуванням наведених обставин, апеляційний суд не надав належної оцінки доводам апеляційної скарги та зробив передчасний висновок про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .
 
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Керуючись статтями 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхове товариство «Гарантія» задовольнити частково.
 
Постанову Чернігівського апеляційного суду Чернігівської області                                   від 15 травня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников
 
Судді:                                                                                               О. М. Осіян
                                                                                                            
                                                                                                            Н. Ю. Сакара
                                                                                                            
С. Ф. Хопта
 
                                                                                                    В. В. Шипович