ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.02.2020 року          м.Дніпро         Справа №  904/3457/19
          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Кузнецова В.О.,                                                                                                
суддів Чус О.В., Вечірка І.О.
секретар судового засідання Крицька Я.Б.,
     розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 (про визнання грошових вимог комунального підприємства "Дніпроводоканал") (ухвала підписана 12.11.2019, суддя Первушин Ю.Ю.) та  на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 (за результатами попереднього засідання в частині грошових вимог комунального підприємства "Дніпроводоканал") (ухвала підписана 12.11.2019, суддя Первушин Ю.Ю.) у справі 
за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро", м.Дніпро 
до боржника акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", м.Дніпро
про визнання банкрутом
ВСТАНОВИВ:
         І.  Короткий зміст ухвал суду першої інстанції
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у даній справі грошові вимоги комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до  акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" визнано частково у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга), 3 304,65 грн. (4 черга), 3 143 843,91 грн. (6 черга); в решті грошові вимоги відхилено.
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 (за результатами попереднього засідання) у даній справі затверджено реєстр вимог кредиторів про банкрутство акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" з вимогами наступних кредиторів: ТОВ "Вест Енергоінвест" у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга) та 62 748 143,60 грн. (4 черга); ТОВ "Абрис Дніпро" у розмірі 23 052, 00 грн. (1 черга) та 46 333 622,66 грн. (4 черга); КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга), 3 304, 65 грн. (4 черга), 3 143 843, 91 грн. (6 черга), ТОВ "Веста Трак Батери" у розмірі  3 842,00грн. (1 черга) та 32 684 027, 73 грн. (4 черга); NEVRA INVEST & TRADE LLC, Washingtone, USA у розмірі 3 842,00грн. (1 черга) та 209 785 060,15 грн. (4 черга). ТОВ "Автокомплект" у розмірі 3 842, 00 грн. (1 черга) та 782 954,40 грн. (4 черга); Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга) 4 610 546, 30 грн. (3 черга);
        ІІ. Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи учасників справи
         2.1 Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Не погодившись із згаданими ухвалами, комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської звернулось до Центрального апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвали в частині включення грошових вимог КП "Дніпроводоканал" до АТ "Дніпровський машинобудівний завод" на суму 3 143 843,91 грн. до 6 черги та постановити нове рішення, яким включити дані грошові вимоги до 4 черги; судові витрати за подання апеляційної скарги та на професійну правничу допомогу покласти на боржника.
          Скаржник звертає увагу суду, що сума 3 143 843,91 грн. складається із наступних грошових вимог 3 139 886,17 грн -  за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями; 250,82 грн. - інфляційне збільшення суми боргу по рішенню господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2012 по справі №22/5005/4616/2012; 176,42 грн. - 3% річних по рішенню господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2012 по справі №22/5005/4616/2012; 1609,50 грн. - судовий збір по рішенню господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2012 по справі №22/5005/4616/2012; 1 921,00 грн. - судовий збір згідно наказу господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 по справі №904/1858/18.
          На думку апелянта, оскаржувані ухвали не містять підстав та посилань на норми чинного законодавства, які б свідчили про внесення інфляційного збільшення суми боргу та 3% річних по справі №22/5005/4616/2012, судового збору по цій справі та по справі № 904/1858/18 до 6 черги, а не до 4 черги.
          Скаржник не погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що заборгованість боржника, яка виникла через несплату рахунків за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням є оперативно-господарською санкцією.
          Заявник вважає, що плата за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням є грошовим зобов`язанням, що виникає на підставі договору та визначених законодавчих приписів, а не оперативно-господарською санкцією.    
           03.02.2020 до суду апеляційної інстанції від скаржника надійшло доповнення до апеляційної скарги, в якому заявник просить закрити провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод".
          На думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно відкрив провадження у даній справі про банкрутство, оскільки матеріали справи не містять доказів надання заявником-кредитором неспроможності боржника виконати свої грошові зобов`язання перед кредиторами протягом трьох місяців після відкриття виконавчого провадження.
          Відповідно до частини 1 статті 266 Господарського процесуального кодексу України особа, яка подала апеляційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на апеляційне оскарження.
          За змістом частини 1 статті 256 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів, а на ухвалу суду - протягом десяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
          Строк на апеляційне оскарження ухвал господарського суду скінчився 22.11.2019,  тобто, вказані доповнення подано за межами строку на апеляційне оскарження.
          Згідно ст.118 Господарського процесуального кодексу України право на вчинення процесуальних дій втрачається із закінченням встановленого законом або призначеного судом строку. Заяви, скарги і документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
          Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч.1 ст.119 Господарського процесуального кодексу України).
          З урахуванням вищевказаних процесуальних норм, надані скаржником доповнення до апеляційної скарги залишаються колегією суддів без розгляду, як такі, що подані після закінчення строку на апеляційне оскарження, і апелянтом не представлено суду доказів поважності причин пропуску даного строку.
        2.2 Доводи інших учасників справи
         Відзиву на апеляційну скаргу іншими учасниками справи не надано.
      Відповідно до частини третьої ст.263 Господарського процесуального кодексу України  відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.
          ІІІ. Апеляційне провадження
          3.1 Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді
     Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.12.2019 для розгляду апеляційної скарги визначена колегія у складі: головуючий суддя Кузнецов В.О., судді Чус О.В., Вечірко І.О.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.12.2019 зазначену апеляційну скаргу залишено без руху, повідомлено скаржника про можливість усунення недоліків апеляційної скарги, зазначених в резолютивній частині ухвали, не пізніше 10 днів з дня вручення цієї ухвали.
           19.12.2019 до суду апеляційної інстанції надійшла заява комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано докази сплати судового збору у розмірі 1 921,00 грн.  
   Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 23.12.2019 відкрито апеляційне провадження у справі, розгляд апеляційної скарги призначено у судовому засіданні на 28.01.2020.
          Ухвалою апеляційного господарського суду від 17.01.2020, у зв`язку з відрядженням судді Чус О.В., визначено іншу дату проведення судового засідання з розгляду апеляційної скарги, розгляд справи призначено на 03.02.2020.
     03.02.2020 у судовому засіданні оголошено перерву до 20.02.2020.
           20.02.2020 у судове засідання з`явилися представники скаржника, боржника та розпорядника майна боржника, які надали відповідні пояснення.
       Інші учасники справи наданими їм процесуальним правом не скористалися та не забезпечили в судове засідання явку повноважних представників, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
         Колегія суддів вважає, що неявка інших учасників не перешкоджає розгляду справи.
           20.02.2020 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
         3.2 Стислий виклад обставин справи, встановлених судами
Товариство з обмеженою відповідальністю "Абрис Дніпро" звернулось до суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод".
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 09.08.2019 прийнято заяву про порушення справи про банкрутство до розгляду, проведення підготовчого засідання призначено на 22.08.2019. 
Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.08.2019 відкрито  провадження у справі про банкрутство акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", введено процедуру розпорядженням майном боржника строком на сто п`ятнадцять календарних днів, розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Дерябкіна Олександра Едуардовича, призначено попереднє засідання суду на  22.10.2019.
23.08.2019 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет господарським судом Дніпропетровської області здійснено офіційне оприлюднення повідомлення про порушення провадження у справі про банкрутство Акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод", (49055, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вулиця Будівельників, будинок 34, ідентифікаційний код юридичної особи 14313332) за  №61970.
Після публікації оголошення до суду з письмовими заявами з вимогами до боржника звернулись: ТОВ "Вест Енергоінвест" у розмірі 66 058 143,51 грн. та 3 842,00 грн. судового збору; ТОВ "Абрис Дніпро" у розмірі 43 076 059,53 грн. та  3 842,00 грн. судового збору; КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради у розмірі 3 183 148,56 грн. та 3 842,00 грн. судового збору; ТОВ "Веста Трак Батери" у розмірі 32 684 027,73 грн. та 3 842,00 грн. судового збору; NEVRA INVEST & TRADE LLC у розмірі 209 785 060,15 грн. та 3 842,00 грн. судового збору; ТОВ "Автокомплект" у розмірі 782 954,40 грн. та 3 842,00 грн. судового збору; Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області у розмірі 4 610 546,30 грн. 3 842,00 грн. судового збору; ТОВ "Абрис Дніпро" у розмірі 43 076 059,53 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.
Розпорядником майна відповідно до реєстру вимог кредиторів, грошові вимоги визнано наступним чином: ТОВ "Вест Енергоінвест", м. Дніпро у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга) та 62 748 143,51 грн. (4 черга); КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, м. Дніпро у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга) та 3 147 148,56 грн. (6 черга); ТОВ "Веста Трак Батери", смт. Слобожанське у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга) та 32 684 027,73 грн. (4 черга); NEVRA INVEST & TRADE LLC, Washingtone, USA у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга) та  209 785 060,15 грн. (4 черга); ТОВ "Автокомплект", м. Дніпро у розмірі та 3 842,00 грн. (1 черга) та 782 954,40 грн. (4 черга); Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області, м. Дніпро у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга), 3 305 542,34 грн. (3 черга) та 1 305 003,96 грн. (4 черга); ТОВ "Абрис Дніпро", м. Дніпро у розмірі 23 052,00 грн. (1 черга) та 46 333 622,66 грн. (4 черга).
23.09.2019 до суду від КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 3 183 148,56 грн. та 3 842,00 грн. судового збору.
          В обґрунтування заявлених грошових вимог кредитор посилається на те, що 07.02.2006 між Державним комунальним виробничим управлінням водопровідно-каналізаційного господарства м. Дніпропетровська (правонаступником якого є комунальне підприємство "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради) та відкритим акціонерним товариством "Дніпровський машинобудівний завод" (перейменований на акціонерне товариство "Дніпровський машинобудівний завод") укладено договір на надання послуг водопостачання та водовідведення №0549, предметом якого є обов`язки водоканалу по наданні абоненту послуг водопостачання та водовідведення, а також обов`язки абонента по оплаті наданих послуг (п. 1.1. договору).
          Договір вступає в силу з моменту підписання сторонами 07.02.2006 та діє в частині надання послуг водопостачання та водовідведення до 07.02.2007, а в частині здійснення розрахунків за надані послуги - до повного погашення заборгованості (п. 9.1. договору).
          У зв`язку з невиконанням акціонерним товариством "Дніпровський машинобудівний завод" умов договору щодо своєчасного розрахунку за надані послуги, кредитор звернувся до місцевого господарського суду із відповідним позовом.
          Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.07.2012 по справі №22/5005/4616/2012 стягнуто з публічного акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" на користь Комунального підприємства "Дніпроводоканал Дніпропетровської міської ради" суму заборгованості по оплаті послуг з водопостачання в розмірі 4 412,98 грн., з якої 3 985,73 грн. сума основного боргу, 250,82 грн. інфляційного збільшення, 176,43 грн. 3% річних від простроченої суми, а також судовий збір в сумі 1 609,50 грн.
      Згідно розрахунку кредитора, станом на 22.08.2019 заборгованість акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" за договором №0549 від 07.02.2006 складається з: 3 304,65 грн. - заборгованість за спожиті послуги за період вересень 2010, жовтень 2010, квітень 2011, березень 2012 та червень 2013, 250,82 грн. - суми інфляційного збільшення, 176,42 грн. - 3% річних та 1 609,50 грн. суми присудженого до стягнення судового збору згідно рішення від 11.07.2012 по справі №22/5005/4616/2012.
          Доказів сплати заборгованості боржником не надано.
           30.12.2015 між КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради (надалі - водоканал) та ПАТ "Дніпровський машинобудівний завод" (надалі - абонент) укладено договір №0548 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення, згідно до умов якого водоканал зобов`язався надавати абоненту послуги з централізованого питного водопостачання та водовідведення (далі - послуги), а абонент зобов`язався оплачувати послуги в порядку і на умовах, визначених договором та діючим законодавством (п. 2.1. договору).
          Пунктом 3.1. договору встановлено, що надання послуг здійснюється водоканалом в межах добових, місячних та річних норм централізованого питного водопостачання та водовідведення, які визначені відповідно до розрахунку послуг (додаток №8 договору) а саме: норма споживання абонентом води питної за договором складає: 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) м3 /рік, 40 000 (сорок тисяч) м3 /місяць, 1315,8 (одна тисяча триста п`ятнадцять цілих вісім десятих) м3 /добу; норма прийняття від абонента стічних вод за договором складає: 480 000 (чотириста вісімдесят тисяч) м3 /рік, 40 000 (сорок тисяч) м3 /місяць, 1315,8 (одна тисяча триста п`ятнадцять цілих вісім десятих) м3 /добу;
          Оплата послуг здійснюється абонентом відповідно до тарифів, діючих на момент отримання послуг, затверджених органом, уповноваженим на це Законом України. Не пізніше 15 числа розрахункового місяця абонент зобов`язаний здійснити оплату послуг за розрахунковий місяць в сумі рівної 50% розміру оплати послуг, виходячи із об`єму спожитих абонентом послуг в місяці, що передує розрахунковому (п.п. 4.1., 4.2. договору).
          Згідно з п. 7.2.8. договору встановлено, зокрема, обов`язок абонента не перевищувати рівня вмісту забруднюючих речовин у стічних водах та нести відповідальність за якісний склад стічних вод.
          Відповідно до п. 9.1. договір набирає чинності з моменту підписання сторонами та скріплення печатками , і в частині надання послуг діє до 30.12.2015, а в частині їх оплати - до повного виконання.
          З метою здійснення контролю якості представниками кредитора неодноразово здійснено відбір проб стічних вод боржника, про що складено відповідні акти від 10.07.2017, 28.11.2017, 17.04.2018 та від 26.03.2019.
          Акти підписано представником боржника без зауважень з приводу відбору проб.
          Згідно результатів лабораторного аналізу стічних вод боржника виявлено перевищення допустимих концентрацій забруднюючих речовин, що підтверджується протоколами вимірювань показників складу та властивостей стічних вод, наявними в матеріалах грошових вимог.
          На підставі викладеного, кредитором було проведено розрахунки величини плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями та виставлено рахунки №94405 від 31.10.2017 на суму 127 220,52 грн., №113322 від 31.12.2017 на суму 1 358 340,11 грн., №56835 від 30.06.2018 на суму 668 982,96 грн., №39139 від 30.04.2019 на суму 985 342,58 грн.
          Таким чином, станом на 22.08.2019 сума боргу боржника перед кредитором за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями в загальному розмірі становить 3 139 886,17 грн.
          Зазначений борг було оскаржено боржником до господарського суду Дніпропетровської області (справа №904/1858/18 та №904/2285/19).
          Рішенням суду господарського суду Дніпропетровської області  від 28.08.2019 по справі №904/1858/18 відмовлено у задоволенні позовних вимог акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради щодо оскарження правомірності пред`явлення плати за скид стічних вод з понаднормативними забрудненнями в результаті відбору проби стічної води 28.11.2017.
           19.08.2019 на виконання постанови Центрального апеляційного господарського суду від 08.08.2019 господарським судом Дніпропетровської області видано наказ у справі №904/1858/18 про стягнення з акціонерного товариства «Дніпровський машинобудівний завод»  на користь комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради 1921,00 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.
          Рішенням суду господарського суду Дніпропетровської області від 12.09.2019 по справі №904/2285/19 акціонерному товариству "Дніпровський машинобудівний завод" відмовлено у задоволенні позовних вимог до Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради щодо оскарження правомірності пред`явлення плати за скид стічних вод з понаднормативним забрудненням в результаті відбору проби стічної води 10.07.2017, 17.04.2018 та 26.03.2019.
          Доказів сплати заборгованості за вищевказаним договором боржником не надано.
Крім того, кредитором заявлено до суду суму визнання вимог до боржника в загальному розмірі 36 000,00 грн., що були понесенні КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради на професійну правничу допомогу, надану АО "Лекс Таліон" під час розгляду справи №904/1858/18 на суму 20 000,00 грн. та під час розгляду справи №904/2285/19 на суму 16 000,00 грн., що підтверджується актами здачі - приймання наданих послуг за квітень-серпень 2019 та виписками банку за квітень-вересень 2019.
           3.3 Позиція апеляційного господарського суду у справі
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення у судовому засіданні присутніх учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, враховуючи таке.
          Положенням статті 269 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
          Предметом апеляційного перегляду є  ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 (про визнання грошових вимог комунального підприємства "Дніпроводоканал")  та  ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 (за результатами попереднього засідання в частині грошових вимог комунального підприємства "Дніпроводоканал") у даній справі. 
          Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності або визнання боржника банкрутом" визначено, що кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).
          За приписами ч.10 ст.16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з метою виявлення усіх кредиторів та осіб, які виявили бажання взяти участь у санації боржника, здійснюється офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.
          Частинами 1,2 ст.23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження (проваджень) у справі про банкрутство. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає.
           21.10.2019 набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства, який встановлює умови та порядок відновлення платоспроможності боржника - юридичної особи або визнання його банкрутом з метою задоволення вимог кредиторів, а також відновлення платоспроможності фізичної особи.
          В пункті 2 Прикінцевих та перехідних положень Кодекс України з процедур банкрутства визначено, що з дня введення в дію цього Кодексу втрачає чинність Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
          З огляду на викладені норми при подальшому розгляді справи про банкрутство акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" судом першої інстанції правомірно застосовано положення Кодексу України з процедур банкрутства.
          Відповідно до статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, кредитор - юридична або фізична особа, а також контролюючий орган, уповноважений відповідно до Податкового кодексу України здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у межах своїх повноважень, та інші державні органи, які мають вимоги щодо грошових зобов`язань до боржника; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких до боржника або іншої особи забезпечені заставою майна боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли до відкриття провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, що виникли після відкриття провадження у справі про банкрутство.
          Частиною 1 статті 45 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що конкурсні кредитори за вимогами, що виникли до дня відкриття провадження у справі про банкрутство, зобов`язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом 30 днів з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство. Відлік строку на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника починається з дня офіційного оприлюднення оголошення про відкриття провадження у справі про банкрутство.
          Відповідно до ч.3 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства заява кредитора має містити: найменування господарського суду, до якого подається заява; найменування боржника, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); ім`я або найменування кредитора, його місцезнаходження або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); розмір вимог кредитора до боржника з окремим зазначенням суми неустойки (штрафу, пені); виклад обставин, що підтверджують вимоги до боржника, та їх обґрунтування; відомості про наявність заставного майна боржника, яке є забезпеченням вимог; перелік документів, що додаються до заяви. До заяви в обов`язковому порядку додаються докази сплати судового збору, докази надсилання копії заяви боржнику і розпоряднику майна, а також документи, що підтверджують грошові вимоги до боржника. Заява підписується кредитором або його уповноваженим представником. Господарський суд зобов`язаний прийняти заяву кредитора, подану з дотриманням вимог цього Кодексу та Господарського процесуального кодексу України, про що постановляється ухвала, в якій зазначається дата попереднього засідання суду.
          Приписами ч.4 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства унормовано, що для кредиторів, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, усі дії, вчинені у судовому процесі, є обов`язковими так само, як вони є обов`язковими для кредиторів, вимоги яких були заявлені протягом встановленого строку. Вимоги кредиторів, заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, задовольняються в порядку черговості, встановленої цим Кодексом. Кредитори, вимоги яких заявлені після завершення строку, визначеного частиною першою цієї статті, є конкурсними, однак не мають права вирішального голосу на зборах та комітеті кредиторів. Якщо кредитор заявив вимоги після здійснення розрахунку.
          Розпорядник майна не пізніше ніж на 10 день з дня закінчення встановленого частиною першою цієї статті строку з урахуванням результатів розгляду вимог кредиторів боржником повністю або частково визнає їх або відхиляє з обґрунтуванням підстав визнання чи відхилення, про що письмово повідомляє заявників і господарський суд, а також подає до суду письмовий звіт про надіслані всім кредиторам боржника повідомлення про результати розгляду грошових вимог та їх отримання кредиторами разом з копіями повідомлень про вручення поштового відправлення та описів вкладення у поштове відправлення або інших документів, що підтверджують надсилання повідомлення кредиторам (ч.5 ст.45 Кодексу України з процедур банкрутства).
          У частині 2 статті 47 Кодексу України з процедур банкрутства зазначено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, що надійшли протягом строку, передбаченого частиною першою статті 45 цього Кодексу, у тому числі щодо яких були заперечення боржника або розпорядника майна.
          У разі необхідності господарський суд може оголосити перерву в попередньому засіданні.
          За результатами попереднього засідання господарський суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються: розмір та перелік усіх визнаних судом вимог кредиторів, що вносяться розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів; розмір та перелік не визнаних судом вимог кредиторів; дата проведення зборів кредиторів та комітету кредиторів; дата підсумкового засідання суду, на якому буде постановлено ухвалу про санацію боржника чи постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, чи ухвалу про закриття провадження у справі про банкрутство, чи ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду, яке має відбутися у строки, встановлені частиною другою статті 44 цього Кодексу.
          Розпорядник майна за результатами попереднього засідання вносить до реєстру вимог кредиторів відомості про кожного кредитора, розмір його вимог за грошовими зобов`язаннями, наявність права вирішального голосу в представницьких органах кредиторів, черговість задоволення кожної вимоги.
          Неустойка (штраф, пеня) враховується в реєстрі вимог кредиторів окремо від основних зобов`язань у шосту чергу.
          Погашення неустойки (штрафу, пені) у справі про банкрутство можливе лише в ліквідаційній процедурі.
          Частиною першою ст.64 Кодексу України з процедур банкрутства передбачено, що кошти, одержані від продажу майна банкрута, спрямовуються на задоволення вимог кредиторів у порядку, встановленому цим Кодексом. При цьому: 
1) у першу чергу задовольняються: вимоги щодо виплати заборгованості із заробітної плати працюючим та звільненим працівникам банкрута, грошові компенсації за всі невикористані дні щорічної відпустки та додаткової відпустки працівникам, які мають дітей, інші кошти, належні працівникам у зв`язку з оплачуваною відсутністю на роботі (оплата часу простою не з вини працівника, гарантії на час виконання державних або громадських обов`язків, гарантії і компенсації при службових відрядженнях, гарантії для працівників, які направляються для підвищення кваліфікації, гарантії для донорів, гарантії для працівників, які направляються на обстеження до медичного закладу, соціальні виплати у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності за рахунок коштів підприємства тощо), а також вихідна допомога, належна працівникам у зв`язку з припиненням трудових відносин, та нараховані на ці суми страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, у тому числі відшкодування кредиту, отриманого на ці цілі; вимоги щодо виплати заборгованості із компенсації збитків, завданих Державному бюджету України внаслідок виконання рішень Європейського суду з прав людини, постановлених проти України; вимоги кредиторів за договорами страхування; витрати, пов`язані з провадженням у справі про банкрутство в господарському суді; витрати кредиторів на проведення аудиту, якщо аудит проводився за рішенням господарського суду за рахунок їхніх коштів;
2) у другу чергу задовольняються: вимоги із зобов`язань, що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю громадян, шляхом капіталізації у ліквідаційній процедурі відповідних платежів, у тому числі до Фонду соціального страхування України за громадян, які застраховані в цьому фонді, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, зобов`язань із сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування, крім вимог, задоволених позачергово, з повернення невикористаних коштів Фонду соціального страхування України, а також вимоги громадян - довірителів (вкладників) довірчих товариств або інших суб`єктів підприємницької діяльності, які залучали майно (кошти) довірителів (вкладників);
3) у третю чергу задовольняються: вимоги щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів); вимоги центрального органу виконавчої влади, що здійснює управління державним резервом;
4) у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою;
5) у п`яту чергу задовольняються вимоги щодо повернення внесків членів трудового колективу до статутного капіталу підприємства;
6) у шосту чергу задовольняються інші вимоги.
          Колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов помилкового висновку, що виставлені КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради рахунки №113322 від 31.12.2017 на суму 1 358 340,11 грн.; №94405 від 31.10.2017 на суму 127 220,52 грн; №56835 від 30.06.2018 на суму 668 982,96 грн.; №39139 від 30.04.2019 на суму 985 342,58 грн., а всього на загальну суму 3 139 886,17 грн. є оперативно-господарською санкцією, яка застосована за результатами перевірки  та складання актів.
          Так, зазначені рахунки були виставлені кредитором відповідно до умов договору №0548 від 30.12.2015.
          У пункті 4.9 договору №0548 від 30.12.2015 сторони дійшли згоди, що за споживання води питної та скидання стічних вод понад норм, встановлених п.3.1 договору, абонент додатково  оплачує таке понаднормативне водоспоживання та/або водовідведення у чотирьохкратному розмірі згідно діючих тарифів без ПДВ.
          Відповідно до п.4.10 договору величина плати за скид стічних вод у систему водовідведення водоканалу з понаднормативними забрудненнями розраховується згідно Інструкції №37. Така оплата здійснюється абонентом не пізніше 10 днів з дати отримання листа-повідомлення та рахунку.
          Отже, додаткова плата за скид стічних вод із понаднормативним забрудненням є зобов`язанням, що виникає з умов договору, а не оперативно-господарською санкцією як заходу оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов`язання, що використовуються самими сторонами зобов`язання в односторонньому порядку. Зазначена плата є платою за надання послуг водоканалом щодо доочищення понаднормативних забруднень води. Правовідносини сторін є зобов`язальними, згідно з укладеним договором та нормами чинного законодавства. 
          Аналогічний висновок щодо правової природи плати за скид понаднормативних забруднень стічних вод викладено у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, відображеного у постанові від 18.01.2019 у справі №920/730/16.
          З урахуванням наведеного, грошові вимоги у розмірі  3 139 886,17 грн. підлягають включенню у четверту чергу задоволення вимог кредиторів.
          Грошові вимоги, які виникли відповідно до рішення господарського суду Дніпропетровської області у справі №22/5005/4616/2012 (250,82 грн. інфляційне збільшення суми боргу, 176,42 грн. - 3% річних, 1 609,50 грн. - судовий збір) та 1921,00 грн. (на підставі наказу господарського суду Дніпропетровської області від 19.08.2019 по справі №904/1858/18) також підлягають включенню до четвертої черги задоволення вимог кредиторів.
          В решті ухвали господарського суду апелянтом не оскаржуються, а тому з урахуванням приписів ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України, колегією суддів не переглядаються.
               3.4 Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги
           Встановивши невідповідність висновків, викладених в ухвалах суду  першої інстанції обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку про зміну ухвали господарського суду від 12.11.2019 та зміну ухвали господарського суду від 12.11.2019 (за результатами попереднього засідання) в оскаржуваній частині, відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.277 Господарського процесуального кодексу України.
          3.5. Розподіл судових витрат.
          Щодо вимоги скаржника про покладення на боржника суми судових витрат у розмірі 5 763,00 грн., які були понесені заявником при сплаті судового збору за подання апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу, що питання про розподіл судових витрат у справі не вирішується відповідно до приписів ст.129 Господарського процесуального кодексу України, оскільки розгляд справи про банкрутство не завершено.     
             Відносно клопотання скаржника про відшкодування витрат, понесених підприємством на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, у розмірі 4 000,00 грн., колегія суддів враховує таке.
          Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України).
          Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
           Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
          Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
           Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
          Приймаючи до уваги, що скаржником не надано доказів документального підтвердження витрат на правову допомогу, колегія суддів приходить до висновку до про відмову у задоволенні клопотання апелянта про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
    Керуючись ст.ст. 269, 275, 277, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради задовольнити частково.
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у справі №904/3457/19 змінити, виклавши в наступній редакції: «Визнати грошові вимоги комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до  акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга), 3 147        148,56 грн. (4 черга). В решті грошові вимоги відхилити».
Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 12.11.2019 у справі №904/3457/19 (за результатами попереднього засідання) змінити в частині затвердження вимог кредиторів щодо вимог комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, виклавши в наступній редакції: «комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до  акціонерного товариства "Дніпровський машинобудівний завод" у розмірі 3 842,00 грн. (1 черга), 3     147     148,56 грн. (4 черга)».
      Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

          Постанова складена у повному обсязі 02.03.2020.

Головуючий суддя                                                         В.О.Кузнецов

Судді                                                                                 О.В.Чус

                                                               І.О.Вечірко