Ухвала
 
23 січня 2020 року
м. Київ
 
справа № 757/15461/19-ц
провадження № 61-22589ск19 
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув касаційну скаргу представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 
2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Укрзалізниця») про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів.
 
Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 08 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 137 333,48 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року апеляційну скаргу АТ «Українська залізниця» задоволено. Рішення Печерського районного суду від 08 липня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.
 
У грудні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , у якій вона просила скасувати постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 2019 року та залишити без змін рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Касаційна скарга містить посилання на те, що судове рішення підлягає касаційному оскарженню з підстав, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України, оскільки касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, виняткове значення для заявника та становить значний суспільний інтерес.
 
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Ціна позову у даній справі становить 137 333,48 грн та станом на 01 січня 
2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921,00*100=192 100).
 
Наведені заявником обставини, передбачені підпунктом а) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявником не наведено прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.
 
Разом з тим, позовні вимоги полягають у стягненні заробітної плати, що зазвичай є основним джерелом існування людини, тому ця справа має виняткове значення для учасника справи, який подав касаційну скаргу, відтак, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані судові рішення підлягають перегляду в касаційному порядку на підставі підпункту в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України. 
 
Наведені доводи підлягають перевірці, а тому згідно частини сьомої статті 394 ЦПК України наявні підстави для відкриття касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження у справі за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів, за касаційною скаргою представника  ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову Київського апеляційного суду від 06 листопада 
2019 року.
 
Витребувати з Печерського районного суду міста Києва цивільну справу 
№ 757/15461/19-ц за позовом  ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення заборгованості із заробітної плати, грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку, середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини грошових доходів.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до  21 лютого 2020 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    Г. І. Усик