УХВАЛА

17 січня 2020 року 
Київ
справа №160/6901/19
адміністративне провадження №К/9901/1955/20
Суддя Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Загороднюк А.Г., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року, від 18 вересня 2019 року, від 05 листопада 2019 року, від 21 листопада 2019 року, від 17 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 повернуто позивачу. 
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач 30 липня 2019 року на електронну адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надіслав апеляційну скаргу, яку ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року повернуто особі, яка її подала. 
16 вересня 2019 року ОСОБА_1 вдруге подано апеляційну скаргу за допомогою засобів електронного зв`язку підсистеми «Електронний суд» до Третього апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року апеляційну скаргу повернуто без розгляду. 
05 листопада 2019 року ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, подану в третє ОСОБА_1 повернуто без розгляду. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу, залишено без руху та надано скаржнику десятиденний строк для усунення недоліків, шляхом подання заяви про поновлення строку з додаванням доказів поважності пропуску строку, копіями апеляційних скарг для інших учасників справи та документу про сплату судового збору або доказів щодо задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору. 
Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відмовлено, з підстав неналежного виконання позивачем вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху. 
15 січня 2020 року ОСОБА_1 через електронний суд звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року, від 18 вересня 2019 року, від 05 листопада 2019 року, від 21 листопада 2019 року, від 17 грудня 2019 року.
Однак, вказана касаційна скарга не відповідає вимогам, встановленим частиною 4 статтею 330 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки до касаційної скарги не додано документ про сплату судового збору.
Разом із касаційною скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі статті 8 Конституції України, яка гарантує право на звернення до суду без жодних обмежень чи умов щодо сплати судового збору та іншого.
За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.
При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:
1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або
2) позивачами є:
а) військовослужбовці;
б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;
в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;
г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;
ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або
3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Відповідно до статей 1 та 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.
Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.
Суд також виходить з того, саме на заявника покладається обов`язок щодо доведення фактів відповідно до його прохання про звільнення від сплати судового збору; обов`язок сплатити судові збори, встановлений відповідно до закону, має законну мету, а тому, за загальним правилом, не визнається судом непропорційним чи накладеним свавільно; застосовані згідно із законом процесуальні обмеження у формі обов`язку сплатити судовий збір, за загальним правилом, не зменшують для заявника можливості доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права.
При прийнятті таких висновків суд враховує положення пункту 1 частини другої статті 129 Конституції України, згідно з яким однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані небажанням сторони сплатити судовий збір, у тому числі, обставини, пов`язані з фінансуванням суб`єкта владних повноважень з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.
На підтвердження майнового стану заявником не додано належних довідок, які б підтверджували наявність чи відсутність доходів скаржника.
Враховуючи викладене, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні.
Відповідно до п.п. 5 п. 3 статті 4 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на ухвалу суду судовий збір сплачується - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становив 2 102 грн 00 коп.
Втім, в порушення зазначених правових норм, скаржником не надано доказів сплати судового збору у розмірі 2 102 грн.00 коп.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA678999980000031219207026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055"); призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскарження справи) по справі _________ (Номер справи), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд) (назва суду, де розглядається справа).
Також, вказана касаційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам частині третій статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з частиною першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Як вбачається з матеріалів скарги, скаржником, касаційну скаргу в частині оскарження  ухвал Третього апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року, від 18 вересня 2019 року, від 05 листопада 2019 року подано 15 січня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.
Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.
Згідно з частиною першою статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Відповідно до частини другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Проте, скаржником не додано заяви про поновлення строків на касаційне оскарження та доказів які б підтверджували поважності причин його пропуску.
Відповідно до частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Оскільки вищевказані обставини перешкоджають прийняттю касаційної скарги до провадження суду касаційної інстанції, тому відповідно до ст.ст.169, 332, 330 КАС України скарга підлягає залишенню без руху з наданням необхідного строку для усунення недоліків.
Керуючись статтею 332 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 09 серпня 2019 року, від 18 вересня 2019 року, від 05 листопада 2019 року, від 21 листопада 2019 року, від 17 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Прем`єр-міністра України Гройсмана Володимира Борисовича, Державного агентства з енергоефективності та енергозбереження України, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування завданої шкоди, залишити без руху.
Встановити позивачу строк десять днів з дати вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання квитанції про сплату судового збору або доказів на підтвердження права на звільнення від сплати судового збору, а також подачі заяви із зазначення підстав для поновлення строку та доказів, які підтверджують поважність пропуску строку на касаційне оскарження.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині несплати скаржником судового збору касаційна скарга буде повернута.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в частині невиконання вимог статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України у відкритті касаційної скарги буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                             А.Г. Загороднюк