КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
справа №759/8218/2019                                                                                 Головуючий у І інстанції - Марко Я.Р.
апеляційне провадження №22-ц/824/2593/2020                                         Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
04 лютого 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Приходька К.П., 
суддів Писаної Т.О., Журби С.О.,
за участю секретаря Немудрої Ю.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та її представника - адвоката Влащенка Олега Анатолійовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
 
встановив:
 
ОСОБА_1 звернулася до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням виключити квартиру АДРЕСА_1 з числа службових, однак отримала відмову з підстави неповноти звернення.
Квартира АДРЕСА_1 була надана померлій матері позивача - ОСОБА_2 , яка працювала до своєї смерті в КПУЖГ Святошинського району м. Києва з 12 березня 1982 року та по ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді двірника. 
Сім`я позивача вселилась у зазначену вище квартиру 24 серпня 1984 року на підставі ордеру на право зайняття службового жилого приміщення, виданого виконкомом Святошинської райради м. Києва, де сім'я позивача проживає станом на сьогодні. 
У квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
Позивач вважає, що її матір, яка отримала зазначену квартиру підтвердила право на отримання житла в постійне користування своєю працею, відмова відповідача щодо виключення квартир з числа службових порушує права позивача. 
Процедура виключення житлового приміщення з числа службових передбачає необхідність звернення розпорядника службового житла до відповідної районної, міської, районної в місті ради народних депутатів з поданням.
Просила суд, визнати бездіяльність Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо не здійснення виключення з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 протиправною та зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію повторно розглянути питання про виключення з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції  ОСОБА_1 та її представник подали апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просили рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилаються на те, що на початку 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації з проханням виключити квартиру АДРЕСА_1 з числа службових, однак отримала відмову з підстави неповноти звернення.
Квартира АДРЕСА_1 була надана померлій матері позивача - ОСОБА_2 , яка працювала до своєї смерті в КПУЖГ Святошинського району м. Києва з 12 березня 1982 року та по ІНФОРМАЦІЯ_2 на посаді двірника. 
Сім`я позивача вселилась у зазначену вище квартиру 24 серпня 1984 року на підставі ордеру на право зайняття службового жилого приміщення, виданого виконкомом Святошинської райради м. Києва, де сім'я позивача проживає станом на сьогодні. 
У квартирі зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
Позивач вважає, що її матір, яка отримала зазначену квартиру підтвердила право на отримання житла в постійне користування своєю працею, відмова відповідача щодо виключення квартир з числа службових порушує права позивача.
На апеляційну скаргу КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» подала відзив, який обґрунтовувала тим, що квартира АДРЕСА_1 має статус службової і на неї розповсюджується «Положення про порядок надання службових жилих приміщень та користування ними в УРСР», затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР №37 від 04 лютого 1988 року.
Позивач звернулася з клопотанням до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про виключення з числа службових квартиру АДРЕСА_1 .
На підставі поданих документів Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» подало клопотання до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про виключення з числа службових квартиру АДРЕСА_1 .
Вищезазначене клопотання було розглянуто на засіданні комісії з житлових питань Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації 07 квітня 2016 року, протокол №7.
За результатами розгляду було відмовлено у виключенні квартири з числа службових у зв`язку з поданням неповного пакету документів ОСОБА_1 .
Зазначене рішення Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації про відмову у виключенні спірного житла із числа службових жодним із суб`єктів не оскаржувалось та є чинним станом на момент розгляду даної справи.
Суд вірно прийшов до висновку щодо відсутності порушення прав позивача зі сторони відповідача, оскільки Святошинською в місті Києві державною адміністрацією не вчинено дій, які б свідчили про обмеження прав позивача щодо проживання у спірному житловому приміщенні. 
Просила апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була надана ОСОБА_2 , яка працювала двірником в КПУЖГ Святошинського району м. Києва з 12 березня 1982 року по ІНФОРМАЦІЯ_2.
На підтвердження даної обставини 24 серпня 1984 року видано ордер №1952 про право зайняття службового приміщення, відповідно до рішення виконкому Ленінградської райради від 13 серпня 1984 року.  
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , мати позивача.
03 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» із заявою повторно про виключення квартири №74 з числа службових.
У відповідь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» зазначило, що на підставі поданих у 2016 році документів, комунальне підприємство підготувало клопотання від 01 квітня 2018 року №107/56-655 на ім`я голови Святошинської районного в м. Києві державної адміністрації з проханням виключити квартиру №74 з числа службових, в якій проживає ОСОБА_1 разом з родиною, відповідно до пункту 6 «Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 04 лютого 1988 року №37.
За результатами розгляду у задоволенні вищевказаного клопотання рішенням громадської комісії з житлових питань Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, оформленого протоколом №7 від 07 квітня 2016 року, було відмовлено у зв`язку з поданням неповного пакету документів.
Відповідно до довідки з місця проживання сім`ї та реєстрації вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем невірно обрано спосіб захисту порушеного права і охоронюваних законом інтересів, оскільки Святошинською районною в місті Києві державною адміністрацією не вчинено дій, які б свідчили про обмеження прав позивача проживати у спірному житловому приміщенні та користуватись ним.
Проте з такими висновками колегія суддів у повній мірі погодитись не може, з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції у повній мірі не відповідає.
Так, статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією так і Законами України.
По справі встановлено, що предметом позову є виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службових.
Порядок надання службових жилих приміщень і користування ними регулюється Положенням про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37.
Відповідно до пункту 6 зазначеного Положення, жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його користуванні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих.
Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.
Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.
Таким чином процедура виключення житлового приміщення з числа службових передбачає необхідність звернення розпорядника службового житла до відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів з поданням.
Розпорядником спірного службового приміщення - квартири АДРЕСА_1 є КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва».     
01 квітня 2016 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» підготувало клопотання №107/56-655 на ім`я голови Святошинської районного в м. Києві державної адміністрації з проханням виключити квартиру №74 з числа службових, в якій проживає ОСОБА_1 разом з родиною, відповідно до пункту 6 «Положення про порядок надання службових приміщень і користування ними в Українській РСР», затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 04 лютого 1988 року №37. 
У задоволенні вищевказаного клопотання рішенням громадської комісії з житлових питань Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, оформленого протоколом №7 від 07 квітня 2016 року, було відмовлено у зв`язку з поданням неповного пакету документів.
При цьому, не зазначено, які документи необхідно подати для розгляду питання про виключення квартири з числа службових.
Разом з тим, громадська комісія з житлових питань Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації у відповідності до Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними, затвердженим постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37, не є тим органом, який повинен був розглядати зазначене питання.
Питання про виключення квартири із числа службових повинно розглядатись виконавчим комітетом Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації.
Обов`язок виконавчого комітету Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації вирішувати питання виключення жилого приміщення з числа службових передбачений у Положенні про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними, затверджений постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37. Тому, якщо зазначений орган зволікає з винесенням відповідного рішення, він зобов`язаний розглянути питання щодо виключення квартири з числа службових та винести відповідне рішення про виключення чи про відмову у виключенні квартири з числа службових.
На вищезазначене суд першої інстанції уваги не звернув, та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
З урахуванням вищевикладеного, рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року у відповідній частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та зобов`язання відповідача розглянути питання про виключення з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 .
Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги про зобов`язання Святошинській районній в м. Києві державній адміністрації прийняти конкретне рішення по питанню виключення квартири з числа службових, оскільки це є повноваженням адміністрації і суд не вправі давати вказівки з приводу того, яке повинно бути ухвалене рішення адміністрацією.
Тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. 
Згідно з вимогами п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень ст.376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
За правилами ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Крім цього, згідно з вимогами ч.1, п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -
 
постановив:
 
Апеляційну скаргуОСОБА_1 та її представника - адвоката Влащенка Олега Анатолійовича задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2019 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.
Позов ОСОБА_1 до Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Святошинського району м. Києва» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.
Визнати бездіяльність Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації щодо не розгляду питання щодо виключення з числа службових квартир квартири АДРЕСА_1 протиправною та зобов`язати Святошинську районну в місті Києві державну адміністрацію розглянути питання про виключення з числа службових квартир квартиру АДРЕСА_1 .
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на користь ОСОБА_1 960,50 гривень судового збору.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови виготовлено 06 лютого 2020 року.

 
Суддя-доповідач                                                      К.П. Приходько

Судді                                                                         С.О. Журба

                                                                                  Т.О. Писана