Номер провадження: 22-ц/813/2020/20 
Номер справи місцевого суду: 523/8228/17
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Заїкін А. П.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року                                                                 м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/8228/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
- головуючого судді – Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),
- суддів: - Князюка О.В., Таварткіладзе О.М.,
за участю секретаря судового засідання – Віцько А.І.,

учасники справи: 
- позивач –  ОСОБА_1 , 
- відповідач – Одеська міська рада,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу,  визнання права власності в порядку спадкування, за апеляційною скаргою адвоката Рублевського Антона Павловича, діючого від імені ОСОБА_1 , на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси, постановлену у складі судді Середи І.В. 07 жовтня 2019 року, про залишення без розгляду позовної заяви, повний текст ухвали складено 07 жовтня 2019 року, 

встановив :

У червні 2017 р. представник ОСОБА_1 – адвокат Легенченко О.А. звернулася до суду з вищезазначеним позовом в якому просить: 1) встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у період з 01 січня 2009 р. по 12 травня 2017 р.; 2) визначити за ОСОБА_1 право на спадщину четвертої черги за законом на усе майно (рухоме та нерухоме) ОСОБА_2 ; 3) визнати за ОСОБА_1 право власності на 136/1000 часток квартири спільного заселення під АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6 , яка в цілому складається з восьми житлових кімнат, житловою площею 129,00 кв. м. та загальною площею 189,4 кв. м., а саме квартира АДРЕСА_1 , житловою площею, 17,6 кв. м., кухня загального користування 11.5 кв. м., санвузол загального користування площею 10,5 кв. м., балкон загального користування площею 1,0 кв. м., підсобна загального користування 7,1 кв. м..
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживала разом з померлим ( ОСОБА_2 ) однією родиною починаючи з 2009 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1 . (до моменту смерті ОСОБА_2 ) (Т. 1, а. с. 2 – 7).
Ухвалою від 23.06.2017 р. Суворовським районним судом м. Одеси було відкрито провадження по цивільній справі за вищезазначеним позовом (Т. 1, а. с. 37). 
Ухвалою Суворовського суду м. Одеси від 07.10.2019 р. позов ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання власності в порядку спадкування залишено без розгляду.
Оскаржувана ухвала мотивована тим, що позивач не зацікавлена в розгляді справи, причини її відсутності не поважні, оскільки з чотирьох засідань вона жодного разу не з`явилася, що вказує на бажання затягнути процес (Т. 2, а. с. 12 – 12 зворотна сторона).
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 – адвокат Рублевський А.П. просить скасувати ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07.10.2019 р. та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанціх були порушені норми матеріального права та норми процесуального права під час постановлення оскаржуваної ухвали.
В апеляційній скарзі представник апелянта зазначає, що судом першої інстанції жодного разу не було встановлено та не визнано явку у судове засідання позивача або його представника обов`язковою, що підтверджується відсутністю на це вказівок у відповідних ухвалах суду. Сторона апелянта звертає увагу суду на той факт, що суд першої інстанції отримавши конверт (поштове відправлення), який повернувся з зазначенням причини не вручення «за закінченням терміну зберігання», не вжив всіх необхідних заходів щодо повідомлення позивача про дату судового засідання хоча в позовній заяві та в апеляційній скарзі представник позивача, крім поштової адреси, зазначив номери засобів зв`язку та електронну адресу.
Представник ОСОБА_1  – адвокат Легенченко О.А. у судовому засіданні підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги.
Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Заяв, клопотань до апеляційного суду не надали. Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому вирішені спору, освідомленість учасників справи про її розгляд, думку учасників справи, які прийняли участь у судовому засіданні, про можливість розгляду справи за відсутності інших її учасників, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її інших учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які з`явились у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права при постановленні судового рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів, не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності залишення позовної заяви без розгляду з огляду на наступне.
Згідно ч. 2 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.
Отже, під повторністю неявки в судове засідання в цивільному процесі слід розуміти другу неявку підряд (поспіль) належно повідомленого позивача.
З наведеного слідує, що право суду залишити заяву без розгляду виникає за наявності дворазового належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, двократної, послідовної неявки позивача безпосередньо в судове засідання та відсутності його заяви про розгляд справи за його відсутності.
За правилами ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 128 ЦПК України, суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями.
Відповідно до ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки.
За загальним правилом повернення надісланої кореспонденції до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування відповідача, а також не може беззаперечно свідчити про його відмову від одержання кореспонденції чи про його незнаходження за адресою, повідомленою суду.
Зокрема відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 12 грудня 2018 року в справі № 752/11896/17-ц, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування учасника справи про час і місце її розгляду.
Матеріали справи містять рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1 судової повістки про виклик до суду першої інстанції на 01.07.2019 року (Т. 1, а. с. 244).
Між тим, матеріали справи не містять доказів щодо належного сповіщення ОСОБА_1 або її представника про розгляд справи судом на 07.10.2019 року. З матеріалів справи вбачається, що повістка направлена ОСОБА_1 провернулася до суду першої інстанції з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача» (Т. 2, а. с. 6), а отже з урахуванням вищевикладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати ОСОБА_1 або її представника такими, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи 07.10.2019 року судом першої інстанції.
Отже, залишаючи позов без розгляду, суд першої інстанції не врахував, що матеріали справи не містять доказів втрати зацікавленості останньою в розгляді справи, оскільки вказану судову повістку ОСОБА_1 не отримала.
Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий судовий розгляд, а також порушенням статей 8-12, 128-130, 372 ЦПК України, які передбачають, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду справи, врегульовують порядок повідомлення учасників справи про дату судового засідання та наслідки неявки в судове засідання.
Також, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін – один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду – передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Вказаних вище висновків і зокрема висновку щодо неналежності сповіщення особи у разі повернення судової повістки направленої цій особі з відміткою «неправильно зазначена (відсутня) адреса одержувача», викладено у постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі № 756/11048/15-ц.
Отже, доводи апеляційної скарги знайшли своє відображення в матеріалах справи і є обґрунтованими.
З урахуванням вищенаведеного вказана апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ст. 379 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, у випадку постановлення ухвали при невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали. 
На підставі вищевикладеного, колегія судів вважає, що оскаржена ухвала суду першої інстанції постановлена при невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції (Суворовського районного суду м. Одеси) для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, Одеський 
апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, 

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Рублевського Антона Павловича, діючого від імені ОСОБА_1 , – задовольнити.

     Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 07 жовтня 2019 рокупро залишення без розгляду позовної заяви – скасувати. 

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали. 

Повна постанова складена 17 лютого 2020 року. 

Головуючий суддя: А. П. Заїкін 

Судді: О. В. Князюк 

О. М. Таварткіладзе